Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/26/18
Провадження № 2/273/93/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Новицького Є. А. секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2018 року до Баранівського районного суду звернулася ОСОБА_2 (надалі також позивач) з позовом до ОСОБА_3 (далі також відповідач) про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 18.12.2015 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб від якого мають двох дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

До реєстрації шлюбу позивач та відповідач мали хороші стосунки, але після цієї події поведінка чоловіка почала змінюватися в гіршу сторону і поступово призвела до того, що терпіти такі стосунки позивач не має сили.

Чоловік досить часто вживає спиртні напої, у стані спяніння ображає та бє позивача, виганяє її із дітьми із квартири.

Весною 2017 року він почав зустрічатися з іншою жінкою і спільне життя між ними було припинено остаточно.

У квітні 2017 року позивач предявила до відповідача позов про стягнення аліментів на дітей, який був задоволений Баранівським районним судом 30.06.2017 року.

З огляду на викладене, позивач прийшла до висновку, що спільне життя з відповідачем є небезпечним для неї та її дітей, а тому, звернулася до суду із даним позовом.

Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву в якій просила дану справу слухали без її участі, позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, справу слухати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву згідно якої позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.12.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ТП №134925 (а.с. 4).

Від даного шлюбу мають двох дітей, а саме: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).

На теперішній час подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, позивач та відповідач не бажають зберігати шлюб, позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

Отже, відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Під час прийняття рішення суд враховує те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню.

Крім того, згідно принцип 6 Декларації прав дитини, малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матірю, а тому, зважаючи на відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід залишити на виховання позивача до їх повноліття.

Крім того, керуючись ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на користь позивача 704.80 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4,7,8,10,11,12,13,83, 200,247,258,259,263,265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 18 грудня 2015 року виконавчим комітетом Марянівської селищної ради Баранівського району Житомирської області про що зроблено відповідний запис №11- розірвати.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище «Мілевська».

Неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2- залишити на виховання ОСОБА_2 до їх повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до відділу РАЦСу для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.А. Новицький