РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі :судді Кучиної Н.Г.

з участю секретаря судового засідання Довбенко Г.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та втрат на інфляційних процессах, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та втрат на інфляційних процесах, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати (за період з 06.07.2014р. по 12.05.2017р. з суми неповернутого боргу в розмірі 93 525,00 грн.), що складають 83 312 грн. 07 коп. (вісімдесят три тисячі триста дванадцять гривень сім копійок) та стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 три процента річних від суми неповернутого боргу за 1042 дні, що складає 8 009 грн. 84 коп. (вісім тисяч дев'ять гривень вісімдесят чотири копійки).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та пояснила, що рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розподіл майна, вирішено припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 з виплатою їй грошової компенсації за належну їй частку в сумі 115 000 гривень та залишено у приватній власності ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

23 липня 2007р. рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, дочка померлої, ОСОБА_4, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину.

31 серпня 2016 року Рівненський міський суд виніс ухвалу по справі № 2-5060/07р., яка набрала законної сили 06.09.2016р., відповідно до якої було вирішено: замінити стягувача - ОСОБА_5 у виконавчому проваджені щодо виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р. її правонаступником - ОСОБА_6.

Станом на 17.07.2014р. відповідачем було погашено лише 21 475,00 грн. Решта суми в розмірі 93 525,00 грн. ОСОБА_5 вніс лише 12 травня 2017 року в депозит приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. для належного виконання рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. та ухвали Рівненського міського суду від 31 серпня 2016 року, справа № 2-5060/07р.

У зв'язку із тим, що відповідач остаточно погасив борг за рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. лише 12.05.2017р. (майже через десять років), то з нього на користь позивача як правонаступника ОСОБА_5 підлягає стягненню інфляційні втрати та 3% річних за період з 06.07.2014 року (3 роки назад з моменту звернення до суду із цією позовною заявою) по 12.05.2017 року (дата остаточного погашення боргу відповідачем) з суми неповернутого в цей період грошового боргу в розмірі 93 525,00 грн. (дев'яносто три тисячі п'ятисот двадцять п'ять гривень), що сукупно становить 91 321,91 грн.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 04.07.2017р. по справі № 569/3670/16-ц скасовано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видане 16 жовтня 2014 року, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фокіною А.Б., а тому Позивач не є спадкоємцем ОСОБА_5

Крім того, оскільки відповідно до ст. 1230 Цивільного кодексу України, за життя ОСОБА_5 не були присуджені 3% річних та інфляційні втрати, а тому до позивача як спадкоємця не перейшло це право, відповідно - позовні вимоги є безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р., вирішено припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1 з виплатою їй грошової компенсації за належну їй частку в сумі 115 000 гривень та залишено у приватній власності ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5.

ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві та момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, до Позивача як спадкоємця ОСОБА_5 перейшли всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю - ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов'язанням.

Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Таким чином, на підставі рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р. між ОСОБА_5 та відповідачем виникло грошове зобов'язання.

Ухвалою Рівненського міського суду від 31 серпня 2016 року по справі № 2-5060/07р. замінено стягувача - ОСОБА_5 у виконавчому проваджені щодо виконання рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р. її правонаступником - ОСОБА_4.

12 травня 2017 року ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 як спадкоємця ОСОБА_5 вніс на депозит приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Кострикіна В.І. грошові кошти в сумі 93 525,00 грн. для належного виконання рішення Рівненського міського суду від 10.07.2007р. по справі № 2-5060/07р.

Отже, Позивач прийнявши спадщину стала правонаступником ОСОБА_5 у грошовому зобов'язані, яке виникло на підставі рішення Рівненського міського суду по справі № 2-5060/07р. від 10.07.2007р.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом вищезазначених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна позиція визначена у Постанові Верховного Суду України від 01.10.2014 року щодо трактування змісту частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, ОСОБА_4 успадкувала право на стягнення із ОСОБА_3 інфляційних втрат на суму боргу та трьох відсотків річних.

Суд вважає, що представлений представником позивача розрахунок нарахованих на суму боргу 3% річних та інфляційних, який перевірений судом, є правильним та обґрунтованим, тому береться до уваги.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню інфляційні втрати (за період з 06.07.2014р. по 12.05.2017р. з суми неповернутого боргу в розмірі 93 525,00 грн.), що складають 83 312 грн. 07 коп. (вісімдесят три тисячі триста дванадцять гривень сім копійок) та три процента річних від суми неповернутого боргу за 1042 дні, що складає 8 009 грн. 84 коп. (вісім тисяч дев'ять гривень вісімдесят чотири копійки).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.263,264,265,268,352,354 ЦПК України , -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних та втрат на інфляційних

процесах - задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 інфляційні втрати за період з 06.07.2014 року по 12.05.2017 року з суми неповернутого боргу, що складають 83 312 грн. 07 коп ( вісімдесят три гривні триста дванадцять грн. 07 копійок)

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 три відсотки річних від суми неповернутого боргу за період з 06.07.2014 року по 12.05.2017 року, що складає 8009 грн. 84 коп. ( вісім тисяч дев"ять грн. 84 копійки)

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 сплачений нею судовий збір в розмірі 910 ( дев"ятсот десять) грн.

Апеляційна скаргана рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина