АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

справа №753/18883/17-ц

провадження № 22-ц/796/2813/2018

22 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі судді Кирилюк Г.М., вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Нещадима Івана Сергійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року у складі судді Вовка Є.І.,

встановив:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року скаргу ПАТ «Банк національний кредит» задоволено частково.

На вказану ухвалу суду 09 лютого 2018 року представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Нещадим І.С. подав апеляційну скаргу, в якій одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду та відстрочити сплату судового збору.

Зазначив, що ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року по справі № 753/18883/17 надійшла до Міністерства юстиції України 01 лютого 2018 року, що підтверджується конвертом та роздруківкою відстеження пересилання поштових відправлень, а зареєстрована у Міністерстві юстиції України через контрольно-реєстраційну картку лише 05 лютого 2018 року. Однак, безпосередньо Департаменту ДВС про ухвалу стало відомо 06 лютого 2018 року згідно резолюції Директора департаменту державної виконавчої служби Моісеєва Ю.О.. Відтак, останнім днем подачі апеляційної скарги вказану ухвалу суду є 12 лютого 2018 року.

Окрім того, ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року по справі № 753/18883/17 проголошувалась без представника Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, оскільки останній не був належним чином повідомлений про дату судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України, редакція яка діяла на момент ухвалення ухвали суду, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, однак не були присутні в судовому засіданні при проголошенні ухвали суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки (а.с. 20), ухвала проголошена у судовому засіданні у відсутність сторін, її копія 30 січня 2018 року була направлена на адресу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

З приєднаної до апеляційної скарги копії конверту зі штампом Дарницького районного суду міста Києва та номеру ідентифікатору поштового відправлення вбачається, що суд направив заявнику оскаржувану ухвалу суду 31 січня 2018 року, яка надійшла до Міністерства юстиції 01 лютого 2018р., зареєстрована у Міністерстві юстиції України через контрольно-реєстраційну картку 05 лютого 2017 року, а безпосередньо Департаменту ДВС про ухвалу стало відомо 06 лютого 2018 року згідно резолюції директора департаменту ДВС МоісеєваЮ.О. (а.с.36).

З огляду на обставини справи та доводи заявника є підстави для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який був пропущено з поважних причин.

Щодо клопотання про відстрочення судового збору суд виходить з такого.

Однією з основних засад судочинства, визначених пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) роз'яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету» («Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), № 28249/95, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

У зв'язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ураховуючи, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК України, ні Законом України «Про судовий збір» (ч. 1 ст. 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Перелік позовних заяв (заяв, скарг, дій), за подання яких до суду або за вчинення яких судом встановлено ставки судового збору, міститься у пунктах 1, 4 частини другої статті четвертої Закону України «Про судовий збір» і за своїм змістом є вичерпним. Отже, справляння судового збору з інших позовних заяв (заяв, скарг), що подаються до суду, не зазначених у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір», не передбачено, наприклад, за подання скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена в абзаці 2 пункту 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

З урахуванням положень Закону «Про судовий збір», роз'яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд дійшов висновку про відсутність підстав для сплати судового збору за оскарження ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 356, 359 ЦПК України

ухвалив:

Поновити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк на апеляційне оскарження ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк національний кредит» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадима Івана Сергійовича, за апеляційною скаргою представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - Нещадима Івана Сергійовича на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року.

Копію ухвали апеляційного суду та копію апеляційної скарги з доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи.

Учасники справи мають право протягом п'яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали подати до апеляційної інстанції свої заперечення щодо вказаного клопотання про долучення до апеляційної скарги нових письмових доказів, а також відзив на апеляційну скаргу.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 4 ст.360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: