Справа № 288/1265/18
Провадження № 2/288/681/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області (далі відповідач -1), ОСОБА_5 (далі відповідач-2) про визнання недійсним рішення сільської ради, в якому вказує, що їй рішенням 14 сесії 6 скликання від 24.05.2012 року Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про передачу земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_7В.» надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо передачі земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2900 га, що знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка, 9, Попільнянського району, Житомирської області, в приватну власність.

Всі ці роки і до теперішнього часу позивач сплачувала відповідно до податкових квитанцій податок за землю, який нараховувала Харліївська сільська рада Попільнянського району Житомирської області за вищевказану земельну ділянку.

Звернувшись до субєкта господарювання, який має ліцензію на проведення робіт із землеустрою, для розроблення технічної документації для даної земельної ділянки позивач дізналась, що на її земельну ділянку виготовлена технічна документація із землеустрою, відповідно до якої їй присвоєно кадастровий номер 182478800:03:007:0087, а рішенням № 52 другої сесії 7 скликання від 23.02.2017 року ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_5» передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3000 га, кадастровий номер 18247880:03:007:0087, яка знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка.

Позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення № 52 другої сесії 7 скликання від 23.02.2017 року ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_5» згідно якого передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3000 га, кадастровий номер 18247880:03:007:0087, яка знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, так як позивач ОСОБА_7 користувалась вказаною земельною ділянкою та сплачувала за неї податок. Також просить стягнути з відповідачів судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, оскільки позивач ОСОБА_7 не є власником даної земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради - ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та її представника ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Позивач ОСОБА_7 звернулась до Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області з питанням про надання їй дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо передачі їй земельної ділянки орієнтовною площею 0,54 га, яка знаходиться в селі Харліївка по вулиці Шевченка, 9, в приватну власність, що підтверджується заявою ОСОБА_7 від 17 травня 2012 року (а.с. 54).

Як вбачається з рішення Чотирнадцятої сесії VІ скликання Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації, щодо передачі земельних ділянок в приватну власність» від 24 травня 2012 року, надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку орієнтовною площею 0,5400 га, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2900 га, що знаходяться за адресою: вулиця Шевченка, 9, в селі Харліївка, Попільнянського району, Житомирської області та рекомендовано замовити у субєкта господарювання, який має ліцензію на проведення робіт із землеустрою відповідно до закону, розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та представити вищезгадану документацію із землеустрою на розгляд та затвердження до сільської ради (а.с. 53).

Рішенням Двадцять девятої сесії VІ скликання Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 15 жовтня 2014 року «Про внесення змін до рішення 14 сесії 6 скликання від 24.05.2012 року «Про передачу земельної ділянки в приватну власність ОСОБА_7В.» надано дозвіл ОСОБА_7 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель комунальної власності Харліївської сільської ради, орієнтовною площею 0,5400 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства 0,2900 га, що знаходяться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка, 9, Попільнянського району, Житомирської області та рекомендовано замовити розроблення технічної документації із землеустрою із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Згідно квитанцій про прийняття податків і зборів серії АЕ № 157205 від 27.05.2013 року, серії АА № 564785 та серії АА № 564787 від 01.07.2015 року ОСОБА_7 внесла оплату за користування землею на рахунок Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області в сумі 83 гривні 87 копійок, 14 гривень 06 копійок та 18 гривень 76 копійок (а.с. 9-11, 27, 55).

Відповідно до рішення № 52, Другої сесії VІІ скликання ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_5», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,3000 га із земель комунальної власності ОСОБА_3 сільської ради, з метою передачі у власність ОСОБА_5 для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка, передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 0,3000 га із земель комунальної власності ОСОБА_3 сільської ради для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:007:0087 та рекомендовано оформити речові права на земельну ділянку в реєстраційній службі Попільнянського РУЮ (а.с.12).

Довідкою № 1257 від 14 липня 2017 року Виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області визначено, що земельна ділянка загальною площею 0,30 га, цільове призначення: ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - :03:007:0087, яка знаходиться на території села Харліївка, ОСОБА_3 сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області по вулиці Шевченка, та яка належить ОСОБА_5 згідно рішення ОСОБА_3 сільської ради від 23.02.2017 року (а.с. 13).

Згідно рішення № 3 від 13 квітня 1998 року «Про розгляд заяв громадян» Харліївської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, надано земельну ділянку під забудову ОСОБА_7 0,25 га (а.с. 35).

Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії ЖТ 04-27006875 виданого 06 листопада 2003 року Харліївською сільською радою Попільнянського району Житомирської області, ОСОБА_7 на підставі договору дарування від 24.09.2002 року № НОМЕР_1 № 374813, передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,3572 га, яка розташована на території села Харліївка, Харліївської сільської ради, землю передано для обслуговування житлового будинку - 0,2500 га та ведення особистого селянського господарства - 0,1072 га (а.с. 34).

Відповідно до частини другої, третьої статті 78 ЗК України, право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 124 Конституції України та статтею 12 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради у галузі земельних відносин вирішують питання лише щодо земель комунальної власності, крім земель приватної та державної власності.

Згідно із частиною першою статті 81 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного рішення, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до пункту 7 Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Частина перша статті 116 ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Частиною 5 вказаної статті передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

При цьому, згідно статті 140 ЗК України, підставами припинення права власності на земельну ділянку є: а) добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; б) смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; в) відчуження земельної ділянки за рішенням власника; г) звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; ґ) відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; д) конфіскація за рішенням суду; е) невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Постановою Верховного суду України № 6-523-цс-15 від 01 липня 2015 року визначено, що статті 140 Земельного кодексу України, встановлює вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку лише у разі, коли це право набуте у встановлений законом порядок.

Таким чином, оскільки право власності ОСОБА_7 на спірну земельну ділянку, не припинялось у встановленому законом порядку, рішення ОСОБА_3 сільської ради щодо передачі у власність ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки приймалось з порушенням вимог частини пятої статті 116 ЗК України та порушенням прав позивача, як власника земельної ділянки.

Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року (з послідуючими змінами) (далі Постанова № 7), розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність.

Положеннями частини першої статті 15, частини другої статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений частиною другою статті 16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

З роз'яснень, викладених у пунктах 7, 18 Постанови № 7 вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (частина друга статті 16 ЦК України).

Відповідно статті 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно статті 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За наведених обставин, рішенням від 23 лютого 2017 року № 52 другої сесії 7 скликання ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_5», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею 0,3000 га із земель комунальної власності ОСОБА_3 сільської ради з метою передачі у власність та передано у власність земельну ділянку ОСОБА_5, площею 0,3000 га, кадастровий номер :03:007:0087, для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка, підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

За наведених обставин, позовні вимоги ОСОБА_7 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідачі під час розгляду справи, суду таких обставин не навели.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на достатність підстав для задоволення позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3 сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради, оскільки її право власності на спірну земельну ділянку, не припинялось у встановленому законом порядку, рішення ОСОБА_3 сільської ради щодо передачі у власність ОСОБА_5 вказаної земельної ділянки приймалось з порушенням вимог частини пятої статті 116 ЗК України та порушенням прав позивача, як власника земельної ділянки.

Керуючись статтями 14, 19, 124 Конституції України; Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року; статтями 12, 78, 81, 116, 125, 126, 140, 152, 155 Земельного Кодексу України; статями 15, 16, 21 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення сільської ради - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати рішення № 52 другої сесії 7 скликання від 23.02.2017 року ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі у власність ОСОБА_5» згідно якого передано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,3000 га, кадастровий номер 18247880:03:007:0087, яка знаходиться за адресою: село Харліївка, вулиця Шевченка.

Стягнути з ОСОБА_3 сільської ради Попільнянського району Житомирської області, Код , адреса знаходження: 13543, село Андрушки, вулиця Шкільна, 1, Попільнянського району, Житомирської області та з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса проживання: 13540, село Харліївка, вулиця Виноградна, 34, Попільнянського району, Житомирської області на користь ОСОБА_7, адреса проживання: 04208, АДРЕСА_1, сплачений судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, по 352 гривень 40 копійок з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_8