"29" січня 2018 р. Справа № 363/2541/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

29 січня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді Рудюка О.Д.,

при секретарі Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (04211, АДРЕСА_3, Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» (07300, Київська область, АДРЕСА_4), ОСОБА_3 (02166, АДРЕСА_2) про виділ в натурі частки нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про виділ в натурі частки нерухомого майна посилаючись на те, що 02 червня 2008 року він придбав у ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» нерухоме майно, корпус-модуль 1, літера «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв. м., що складає 1/20 частину об'єкта нерухомого майна та розташоване за адресою: АДРЕСА_4. Нерухоме майно позивача розташоване на земельній ділянці, яка передана ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» у постійне користування.

У відповідності до Довідки на нерухоме майно № 49 від 27 січня 2017 року КП «Вишгородське БТІ» та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 87328989 від 17 травня 2017 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» разом із позивачем є співвласниками об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_4 в наступних частках: ОСОБА_2 -1/20 частки (корпус-проектний модуль 2, літ. «В», площею 1 259,4 кв. м.); ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» - 7/10 частки (основний проектний виробничий корпус, площею 8 540,2 кв. м.); ОСОБА_3 - 1/500 частки.

Для подальшого розвитку придбаного нерухомого майна, позивач прийняв рішення про виділення нерухомого майна зі спільної часткової власності, для цього, 29 квітня 2017 року, позивач звернувся до відповідачів із відповідними листами щодо необхідності надання згоди на зміну часток та надання відповідного листа-заяви до КП «Вишгородське БТІ». Строк для відповіді був встановлений до 15 травня 2017 року включно, але станом на день подання позову. Позивач не отримав відповіді від співвласників нерухомого майна щодо поставленого питання.

У відповідності до Висновку експертного будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження судового експерта ОСОБА_4 № 10/17 від 19 червня 2017 року, враховуючи розташування, технічний стан, функціональне призначення приміщень будівлі позивача, то будівлю-корпус-модуль 1, літ. «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_4, виділити в окремий об'єкт можливо.

На підставі викладеного, позивач просить виділити йому в натурі 1/20 зі спільної часткової власності, а саме: нерухоме майно, корпус-модуль 1, літ. «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв. м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_5 та визнати за ним право власності в цілому на це майно.

Ухвалою Вишгородського районного суду від 04 вересня 2017 року по справі відкрито провадження та розгляд справи призначено на 13 листопада 2017 року.

13 листопада 2017 року судове засідання по справі відкладено у зв'язку з неявкою відповідача на 29 січня 2018 року.

У судове засідання 29 січня 2018 року представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду заяву від 29 січня 2018 року, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3, ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій» 29 січня 2018 року у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а саме оголошенням в газеті «Урядовий кур'єр» № 219 від 21 листопада 2017 року.

За згодою представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, за наявними доказами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

02 червня 2008 року ОСОБА_6 придбав у ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» корпус-модуль 1, літ. «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1705,9 кв. м., що складає 1/20 частину об'єкта нерухомого майна та розташоване за адресою: Київська область, АДРЕСА_4, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Голуб Л.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 3477.

01 липня 2008 року ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» передав, а ОСОБА_1 прийняв придбане згідно з договором купівлі-продажу від 02 червня 2008 року нерухоме майно, а саме корпус-модуль 1, літера «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв. м, що складає 1/20 частину об'єкта нерухомого майна, що підтверджується актом прийому-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 02 червня 2008 року.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 17 травня 2017 року, нерухомість за адресою: Київська область, АДРЕСА_4, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 розміром 1/20 частини, ОСОБА_8 в розмірі 1/20 частини, ОСОБА_3 в розмірі 1/500 частини та ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» в розмірі 7/10 частини.

Згідно довідки на нерухоме майно № 49 виданої КП «Вишгородське БТІ» від 27 січня 2017 року, ОСОБА_1 являється власником 1/20 частини науково-виробничої бази в АДРЕСА_6. ДП «Укпаїнський державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» являється власником 7/10 частки вищевказаного нерухомого майна, ОСОБА_9 власником 1/20 частки та ОСОБА_3 власником 1/500 частки вказаного нерухомого майна.

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2, ДП «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості», ОСОБА_3 з листами від 29 квітня 2017 року, в якому позивач заявив, що він, як власник нерухомого майна корпуса-модуль 1, літ. «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв. м., що складає 1/20 частину об'єкта нерухомого майна та розташоване за адресою: АДРЕСА_4, має намір видіти в натурі, зі спільного часткового майна, належне йому нерухоме майно в окремий об'єкт нерухомості та просив, згідно п. 3.1. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, надати позивачу лист-заяву до КП «Вишгородське БТІ» щодо згоди на зміну частки ОСОБА_2 у спільній власності на об'єкт нерухомого майна по АДРЕСА_5, в зв'язку із перерахунком часток та просив надати відповідь в найкоротший термін до 15 травня 2017 року включно.

Як вбачається з пояснень та поданим до матеріалів справи доказів, відповідей від відповідачів на листи позивача щодо виділу частки в натурі, не надійшло.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч.1 ст. 356 ЦК України , є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Згідно Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007, поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна.

За змістом роз'яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п.14 Постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об'єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями, якщо про це заявлено позов.

Згідно п. п. 1.2. та 3.3. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 № 55, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 за № 774/14041, виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкта нерухомого майна. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку.

Відповідно до Висновку експертного дослідження № 10/17 від 19 червня 2017 року, враховуючи розташування, технічний стан, функціональне призначення приміщень будівлі виділ в натурі корпусу-модулю № 1 літ. «Г», загальною площею 1 705,9 кв. м, що складає 1/20 частину об'єкту нерухомого майна та розташоване за адресою: Київська область, АДРЕСА_4 в окремий об'єкт можливий.

Враховуючи конфігурацію, площу, щільність забудови земельної ділянки, виділення в користування 1/20 частини земельної ділянки за вказаною адресою, на якій розміщено корпус-модуль 1, літ. «Г», загальною площею 1 705,9 кв. м, для його обслуговування, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 02 червня 2008 року можливе.

За таких обставин, суд приймає до уваги зазначений висновок експертизи, вважає його допустимим засобом доказування факту наявності можливості, виділ в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна, що належить позивачу ОСОБА_1

Згідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється.

Тому, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплаченого ним при подачі позовної заяви судового збору.

На підставі ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 321, 355, 356, 361, 364 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (04211, АДРЕСА_3, Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» (07300, Київська область, АДРЕСА_4), ОСОБА_3 (02166, АДРЕСА_2) про виділ в натурі частки нерухомого майна - задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) в натурі 1/20 зі спільної часткової власності, а саме: нерухоме майно, корпус-модуль 1, літера «Г», 1983 року забудови з цегли, загальною площею 1 705,9 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 та визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на це майно.

Стягнути з ОСОБА_2 (04211, АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 2 667,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості» (07300, Київська область, АДРЕСА_4) на користь ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 2 667,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (02166, АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (79053, АДРЕСА_1, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 2 667,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 05 лютого 2018 року.

Суддя О.І. Рудюк