Справа № 367/3796/17 Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/452/18 Доповідач у 2 інстанції Верланов
Категорія 48 25.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначав, що з 24 лютого 2017 року він з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі, дітей від шлюбу не мають. Спільне життя із ОСОБА_1 не склалося, унаслідок чого між ними стали виникати непорозуміння. Зазначав, що він потрапив до лікарні з онкологічним захворюванням, однак відповідачка дізнавшись про його хворобу, відмовилася з ним проживати та близько трьох місяців як вони припинили шлюбні відносини. Вказував, що спільне життя та збереження сім`ї неможливе, а тому вважав, що примирення сторін не можливе.

З урахуванням наведеного, позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1, що зареєстрований 24 лютого 2017 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що зареєстрований 24 лютого 2017 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 35.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на грубе порушення судом норм процесуального права. В обгрунтування доводів скарги вказує, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, а тому вважає, що дана справа підсудна Солом'янському районному суду м.Києва. Також зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу за її відсутності, при цьому вона не була повідомлена судом належним чином про час і місце судового засідання, а висновок суду, що вона згідно телефонограми не заперечувала проти позову, не відповідає дійсності, оскільки жодного телефонного дзвінка від суду не отримувала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

При апеляційному розгляді справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданого 31 серпня 2017 року Бучанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області(а.с.41).

Пунктом 7 ч.1 ст.255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

За змістом ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.377 ЦПК України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам подружжя, термін примирення позитивного результату не дасть, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання шлюбу.

Разом з тим, ухвалене судом рішення не відповідає вимогам щодо його законності та обґрунтованості.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 червня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення) позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з ч.2 ст.110 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення) позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Частиною 3 ст.122 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення) встановлено, що у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі п.4 ч.3 ст.121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 07 червня 2017 року суд першої інстанції звернувся до відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Київській області із письмовим запитом про отримання відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 (а.с.10).

Однак у матеріалах справи відсутні дані про отримання судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.122 ЦПК України, інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1

Разом з тим, при апеляційному розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 з 25 липня 2000 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується відміткою у паспорті НОМЕР_2, виданого 2 квітня 1999 року на її ім`я.

Також колегія суддів враховує, що матеріали справи не містять даних про те, що позивач не міг за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача або між сторонами була домовленість про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, що передбачено ч.2 ст.110 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення), якою надано позивачу право пред'явити позов про розірвання шлюбу за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про підсудність даної справи Ірпінському міського суду Київської області.

Відповідно до ч.2 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 10, 11 ЦПК України (в редакції статей на час ухвалення судом оскаржуваного рішення), якими встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Повідомлення про судове засідання відноситься до елементу змагальності сторін та є обов'язком суду.

За змістом ч.1 ст.27 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення) особи, які беруть участь у справі, мають право брати участь у судових засіданнях.

За змістом ч.1 ст.158, ч.1 ст.169 ЦПК України (в редакції статей на час ухвалення судом рішення) належне повідомлення судом осіб, які беруть участь у справі, про її розгляд у судовому засіданні є обов'язковим. Неявка в судове засідання сторін, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки, перешкоджає розгляду справи.

Порядок повідомлення учасників процесу про час і місце розгляду справи встановлений ст.ст.74-76 ЦПК України (в редакції статей на час ухвалення судом рішення), про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи може свідчити розписка.

Неповідомлення судом учасників процесу про дату судового засідання є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, частиною першою якої передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Частиною 4 ст.169 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення) передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно з ч.1 ст.224 ЦПК України (в редакції статті на час ухвалення судом рішення), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідач ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, натомість суд першої інстанції розглянув справу без її участі та ухвалив рішення.

Посилання суду на телефонограму, складену 24 липня 2017 року секретарем судового засідання Кузнєцовою К.П., про те, що під час телефонної розмови по даній справі ОСОБА_1 повідомила, що не заперечує проти розірвання шлюбу, колегія суддів вважає, що дана телефонограма не є належним доказом повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України (в редакції статей на час ухвалення судом рішення).

Таким чином недотримання судом норм процесуального права призвело до порушення права ОСОБА_1на справедливий суд, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не може бути залишене в силі.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням вказаних вище норм процесуального права, що в силу п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для його скасування та після ухвалення рішення суду позивач помер, а спірні правовідносини не допускають правонаступництво, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.255, ч.1 ст.377 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.255, 367, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 24 липня 2017 року скасувати, провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбузакрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді