Справа № 219/5037/17
Провадження № 2-о/219/3/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
присяжних Китайгори З.О., Конюшенко Н.Ю.,
при секретарі Брагіній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_2 , заінтересована особа Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання особи безвісно відсутньою, -
в с т а н о в и в:
заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , згідно якої вона просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, безвісно відсутнім, мотивуючи свої вимоги тим, що з травня 2005 року вона та ОСОБА_3 стали спільно проживати однією сім`єю і вести спільне господарство, але шлюб між собою не зареєстрували. У період їхнього спільного проживання, коли заявник та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, у них народилася дитина син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Співмешканець ОСОБА_1 був зареєстрований по АДРЕСА_1 . Коли почалась АТО, в листопаді 2014 року заявник та ОСОБА_3 переїхали до її батьків в м. Бахмут Донецької області, де разом з цивільним чоловіком та сином зареєструвалися та проживали по АДРЕСА_2 . На початку січня 2015 року, вранці, співмешканець заявника ОСОБА_3 поїхав з м. Бахмут в м. Горлівка, щоб подивитися, в якому стані знаходиться залишене житло та майно, та не повернувся. З тих пір, за місцем його постійного проживання, відомостей про цивільного чоловіка у неї немає. Про наявність у ОСОБА_3 родичів інформації у неї немає, він їй про них ніколи і нічого не розповідав. Також заявник намагалася отримати будь-яку інформацію про відсутнього чоловіка від його друзів і знайомих, але ніхто з них про його місце можливого перебування інформації їй не надавав. 30 квітня 2015 року заявник звернулася з письмовою заявою до Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, щоб працівники поліції вжили заходи до розшуку її цивільного чоловіка. За фактом зникнення ОСОБА_3 30.04.2015 року слідчий підрозділ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області порушив кримінальне провадження за ознаками ст. 115 ч.1 КК України № 0001397. Потім розшук зниклого доручили Бахмутському ВП ГУНП в Донецькій області, за місцем його останнього мешкання. Саме з початку січня 2014 року малолітня дитина заявника перебуває на її утриманні. Рішення суду про визнання її співмешканця безвісно відсутнім ОСОБА_1 необхідно для оформлення в установленому законом порядку грошової допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а також для виїзду за межі України (території проведення АТО). За місцем останнього проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрації ( АДРЕСА_1 ) немає відомостей про місце його перебування більше одного року, у зв`язку із чим він може бути визнаний безвісно відсутнім. Крім того, на території Донецької області, зокрема в м. Бахмут, в квітні 2014- серпні 2016 року відбувалися бойові дії, що дає підставу припускати загибель чоловіка заявника або його полону.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 наполягала на задоволенні заяви, просила визнати ОСОБА_3 , який є батьком її дитини, безвісно відсутнім. Вказала, що на початку 2015 року він поїхав до м. Горлівки Донецької області, щоб подивитися на майно, яке там знаходилось, та більше їй нічого не відомо про його місцезнаходження. За її заявою Бахмутським ВП оголошеного ОСОБА_3 у розшук, також вона сама їздила до м. Горлівка, щоб дізнатися про свого цивільного чоловіка, однак за адресою реєстрації його не було, знайомі та сусіди також не бачили. Пояснила, що вказане рішення суду їй необхідно для призначення державної матеріальної допомоги на дитину, (оскільки батько безвісно відсутній) та безперешкодне перетинання меж України без дозволу батька дитини.
Представник заінтересованої особи - Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання з`явився, разом з тим до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника управління, зазначивши, що не заперечує проти задоволення вимог ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім.
Суд, вислухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що заява про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.
Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Судом було встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Горлівка Донецької області, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями, зазначеними у паспорті заявника (серія НОМЕР_1 ), виданого Микитівським РС у м. Горлівці ГУ ДМС України в Донецькій області 15.03.2014 року (а.с.5-6).
Як вказує заявник, з травня 2005 року вона та ОСОБА_3 стали спільно проживати однією сім`єю і вести спільне господарство, однак шлюб між собою не зареєстрували. У період їхнього спільного проживання, коли заявник та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, у них народилася дитина син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 36. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Гольмівської селищної ради м. Горлівка Донецької області, батьками дитини записані: батько - ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 (а.с.7).
Згідно зі свідоцтва про зміну прізвища (серія НОМЕР_3 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , змінила прізвище на « ОСОБА_1 », про що 5 лютого 2014 року складено відповідний актовий запис № 3 (а.с.8).
З наданого заявником до заяви копії витягу з кримінального провадження № 0001397, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2015 року за заявою ОСОБА_1 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України, вбачається, що приблизно в січні 2015 року з м. Горлівки Донецької області виїздив в напрямку Російської Федерації ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_4 , після чого зник безвісті, зв`язок з останнім відсутній (а.с.9).
Відповідно до довідки Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) № 13317 від 220215 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в розшуку як безвісно зникла особа з 1.03.2015 року, на час надання довідки місцезнаходження ОСОБА_3 не встановлене (а.с.10).
З довідок ЖБК «Каштан» від 22.02.2017 року вбачається, що адресою: АДРЕСА_2 проживають з 18.11.20014 року без реєстрації ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_2 . ОСОБА_3 за вищевказаною адресою також проживав без реєстрації з 18.11.2014 року по 30.01.2015 року (а.с.11-12).
Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні надала пояснення про те, що вона знайома ОСОБА_1 , вони доволі часто спілкуються. Знає, що заявник раніше проживала у м. Горлівка, у неї там родичі, на даний час вже 3 роки проживає у м. Бахмут разом із сином. Батька дитини вона взагалі ніколи не бачила. Сама ОСОБА_1 їй розповідала, що батько дитини не з`являється, від нього немає ніяких новин, та відомостей про те, де він може знаходитися.
Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи.
Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Так, частиною 1 статті 307 ЦПК України передбачено, що суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.
Судом в порядку підготовки справи до розгляду, на виконання зазначених вимог, були зроблені відповідні запити до державних установ, на які суд отримав наступні документи:
-лист Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 4.09.2017 № 13256/09, в якому вказано, що ОСОБА_3 на обліку в управлінні не перебуває та у Центральній базі даних як одержувач пенсії не знаходиться (а.с.54);
-інформація Бахмутського об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області від 4.09.2017 № 8999, згідно якої з січня 2015 року по теперішній час податкова звітність ОСОБА_3 не подавалася (а.с.55);
-довідка Комунального закладу охорони здоров`я «Бахмутська центральна районна лікарня» № 4439 від 6.09.2017, де зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 1.01.2015 року по теперішній час у списку санпропускнику не значиться, за даними пункту централізованої видачі лікарняних листків (як по поліклініці, так і по стаціонару) та за даними архіву не числиться (а.с.56);
-лист КЛПУ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Бахмут» № 01-09/601 від 7.09.2017, повідомляє про те, що ОСОБА_3 за період з січня 2015 року по теперішній час на диспансерному обліку не знаходиться, за медичною допомогою не звертався (а.с.67);
-довідка КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Слов`янська» № 1099 від 11.12.2017, у якій вказано, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає у м. Горлівка, на обліку у КЛПУ «МНД м. Слов`янська диспансерному відділенні № 2 м. Бахмут» не перебуває та за медичною допомогою не звертався (а.с.102);
-відповідь на запит КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська» № 1577 від 15.09.2017, за якою ОСОБА_3 за період з січня 2015 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні не знаходився, та за наданням амбулаторної психіатричної допомоги не звертався (а.с.71);
-повідомлення Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 7.09.2017 № 15.14-98-3883, відповідно до якого у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (по Бахмутському МВ ДРАЦС) відсутній актовий запис про смерть ОСОБА_3 (а.с.62);
-відповідь Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.12.2017 № 8086 на запит суду, в якому вказано, що у відділі знаходиться матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР за № 001397 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за фактом безвісно зникнення ОСОБА_3 по теперішній час місцезнаходження останнього залишається невідомим, досудове розслідування триває (а.с.111);
-довідка № 27-01092017/14029, надана Бахмутським відділом поліції Головного управління національної поліції, за якою ОСОБА_3 оголошено у розшук як безвісно відсутня особа, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався (а.с.65-66);
-інформація ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.09.2017 № 03/865, яка вказує, що ОСОБА_3 за наявними обліковими даними на військовому обліку у військових комісаріатах Донецької області не перебуває (а.с.72);
-лист Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації від 7.09.2017 № 05096/01-09, згідно якого департаментом сумісно з управління соціального захисту населення міських рад та райдержадміністрацій, військо-цивільних адміністрацій, розташованими на території, підконтрольній українській владі, проведений аналіз Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, за результатами якої встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ЄІБДВПО не значиться (а.с.69);
-лист Головного управління у справах іноземців та осіб без громадянства Державної міграційної служби України від 26.09.2017 № 3.1-9553/4 та надано інформацію про те, що громадянин ОСОБА_3 за наявними обліками ГУ ДМС України в Донецькій області не значиться (а.с.86);
-повідомлення Координаційної групи оперативно-тактичне угрупування «Донецьк» (при Бахмутському ВП ГУНП у Донецькій області), відповідно якого станом на 30.08.2017 року заява ОСОБА_3 в реєстрі дозволів для переміщення осіб в районі проведення АТО відсутня (а.с.51).
Також, згідно листа Міністерства соціальної політики України № 01-20/14602/17 від 28.11.2017 року, що надійшов на запит суду 22.12.2017 року, станом на 12.12.2017 року інформація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня (а.с.106-107).
Крім того, в судовому засіданні заявник повідомила, що з ОСОБА_3 вони останнім часом жили не дуже добре, сварилися, допомоги спільній дитині ОСОБА_3 не надавав.
Відповідно до додатку № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7.11.2014 р. № 1085-р (у редакції розпорядження КМУ від 5.05.2015р. № 428-р) м. Горлівка Донецької області, де, як зазначає заявник, зареєстрований ОСОБА_3 , відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Відтак, суд приходить до висновку, що встановити відсутність ОСОБА_3 в місці його реєстрації (проживання), а саме - в м. Горлівка Донецької області протягом тривалого часу не є можливим.
Крім того, з листа-відповіді Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 26.10.2017 № 33/7-9105, вбачається, що за результатами опрацювання запиту суду встановлено, що станом на 25.10.2017 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з часу функціонування системи пропуску осіб в районі проведення АТО (з січня 2015 року), дозвіл на перетинання лінії зіткнення в Донецькій та Луганській областях не надавався (а.с.91).
Відтак, судом використані усі доступні заходи для отримання відомостей про місце знаходження ОСОБА_3 на території України. Проте, перевірити вказану інформацію за місцем його реєстрації, а саме на тимчасово окупованій території м. Горлівка та отримати зазначені відомості немає можливості.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Норма ст. 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжиті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.
Зважаючи на викладені приписи законодавства, а також ту обставину, що особа, яку заявник просить визнати безвісно відсутньою, був зареєстрований на території, яка тимчасово окупована відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що унеможливлює встановлення судом обставин наявності або відсутності даної особи за місцем її постійного проживання або реєстрації протягом певного періоду, як це регламентовано ст. 43 ЦК України та ст. 307 ЦПК України, суд вважає неможливим визнання безвісно відсутньою особи, щодо якої немає точних відомостей про відсутність її в місцях фактичного проживання, перебування, реєстрації.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 77-81, 258-259, 263-265, 293-294, 305-308 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:

в задоволені заяви ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини - сина ОСОБА_2 , заінтересована особа Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, безвісно відсутнім відмовити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а представникам заінтересованої особи - в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

Присяжні

О.М.Павленко