ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження №22-ц/891/36/2018 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2018 року листопада місяця 05 дня Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарПісоцька Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 27 серпня 2018 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_6 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

23 серпня 2018 року ОСОБА_6 звернувся до Херсонського міського суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Заяву обґрунтовував тим, що є власником земельної ділянки, площею 0.0362 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Користувачами суміжної земельної ділянки, площею 538 кв.м., яка розташована за зазначеною адресою є ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 - відповідачі по справі. На вказаній ділянці знаходиться домоволодіння, 15/100 частин належить на праві власності ОСОБА_10, 26/100 частин - ОСОБА_8, 38/100 частин - ОСОБА_9 та 21/100 частин належать - ОСОБА_5

Відповідачі по справі здійснили добудову належного їм домоволодіння без дотримання правил межі з суміжною земельною ділянкою, у зв'язку із чим площа земельної ділянки позивача зменшилась. Факт самовільного заняття відповідачами частини належної позивачу земельної ділянки підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 69 від 26.07.2018 року.

28.08.2018 року на пленарному засіданні ХХІІІ сесії Херсонської міської ради VІІ повинно було розглядатися питання про надання дозволу відповідачам на розроблення землепорядної документації щодо відведення у спільну сумісну власність забудовану земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд.

Враховуючи викладене, позивач був змушений звернутися до суду та просив заборонити Херсонській міській раді та її посадовим особам вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо надання ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі, але не виключно для здійснення благоустрою, у власність, постійне користування, оренду, суперфіцій, емфітевзис або встановлення сервітуту щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі, заборонити приймати рішення про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації (проекту землеустрою) щодо відведення у спільну сумісну власність ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, заборонити приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2018 року клопотання ОСОБА_6 про забезпечення позову до подачі до суду позову ОСОБА_6 до ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Херсонської міської ради, Управління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради про відновлення становища, яке існувало раніше, задоволено.

До набрання рішенням у даній цивільній справі законної сили заборонено Херсонській міській раді та її посадовим особам вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо надання ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, у тому числі, але не виключно для здійснення благоустрою, у власність, постійне користування, оренду, суперфіцій, емфітевзис або встановлення сервітуту щодо земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; у тому числі, заборонено приймати рішення про надання дозволу на розроблення землевпорядної документації (проекту землеустрою) щодо відведення у спільну сумісну власність ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1; заборонено приймати рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, вважає що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги скаржник обґрунтовує тим, що позивач не надав доказів, які б підтверджували порушення його права відповідачами.

Також вважає, що судом першої інстанції неправомірно взято до уваги висновок судової будівельно-технічної експертизи №69 від 26.07.2018 року, оскільки даний доказ отриманий з порушенням норм процесуального права. Відповідно до ч.3 ст.102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У даній справі експертиза проведена на замовлення ОСОБА_6, який не був учасником справи.

Крім того відповідач ОСОБА_5 в апеляційні скарзі зазначає, що суд не може заборонити органам місцевого самоврядування, відповідним посадовим особам здійснювати свої повноваження, виконувати прямі функції.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову до подачі позову до суду - відмовити, судові витрати покласти на відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_6 заперечує щодо викладених у ній доводів, вважає їх необґрунтованими та такими, що не спростовують законність оскаржуваної ухвали.

Справа переглядається в апеляційному порядку Херсонським апеляційним судом відповідно до Указу Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017р. №452/2017 та положень ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Судом першої інстанції встановлено, що між власником земельної ділянки по АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_1, яким є позивач ОСОБА_6, та користувачами суміжної земельної ділянки по АДРЕСА_1, якими є відповідачі по справі, виник спір стосовно відновлення межі.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову у вищевикладений спосіб, суд першої інстанції виходив із суті позовних вимог та вважав, що про факт порушення прав ОСОБА_6 свідчить висновок судової будівельно-технічної експертизи №69 від 26 липня 2018 року. Вказаним висновком встановлено, що частиною земельної ділянки площею 5,7 кв.м., що належить на праві власності позивачу, з боку лівої бокової межі користується землекористувач земельної ділянки АДРЕСА_1, а саме власник будівель літера «Б,б,б1» та літера «М»., які є складовою частиною домоволодіння по АДРЕСА_1.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заслухавши доповідача, пояснення представника скаржника та представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушення його прав відповідачами, є неприйнятними, виходячи з мети забезпечення позову. Враховуючи, те що предметом спору є відновлення межі земельної ділянки, невжиття заходів забезпечення позову матиме негативні наслідки та може ускладнити виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позову, оскільки рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у спільну власність відповідачів можуть бути перепоною відновлення межі, зафіксованої в землевпорядній документації позивача.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реально можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Посилання скаржника на те, що не може мати місця заборона в порядку забезпечення позову в цивільній справі органа місцевого самоврядування, відповідним посадовим особам здійснювати свої повноваження, виконувати прямі функції не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Твердження ОСОБА_5 про те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи №69 від 26 липня 2018 року не є належним та допустимим доказом не заслуговує на увагу суду. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року суди апеляційної інстанції при розгляді цивільних справ мають перевіряти дотримання судами процесуального законодавства щодо забезпечення позову, а не досліджувати доказів, які стосується розгляду справи по суті.

Крім того, під час розгляду справи апеляційним судом було встановлено, що ОСОБА_6 27.08.2018 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області із позовом до ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Херсонської міської ради, Управління з питань державного архітектурно - будівельного контролю Херсонської міської ради про відновлення становища, яке існувало раніше, чим виконав вимоги ч.4 ст.152 ЦПК України.

Виходячи з вищевказаного суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвалу суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст.149-153.260,353 ЦПК України колегія суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складання повного судового рішення 06 листопада 2018 року

Головуючий О.М. Полікарпова

Судді Л.П. Воронцова

П.Я. Ігнатенко