У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/75/18

Провадження №2-о/377/3/18

28 лютого 2018 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Теремецької Н.Ф., при секретарі судового засідання Маряхіній І.В., з участю:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, заінтересована особа управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

УСТАНОВИВ:

06 лютого 2018 року до суду подана зазначена заява про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій заявник в особі представника за довіреністю просить встановити факт того, що ОСОБА_1 був залучений та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з 26 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року, що необхідно для отримання «Посвідчення інваліда війни».

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала наслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заявник 25 листопада 1994 року отримав третю групу інвалідності довічно, яка повязана з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до записів у трудовій книжці на момент аварії у 1986 році він займав посаду начальника зміни хімічного цеху на Чорнобильській АЕС, а саме: з 26 квітня по 28 квітня 1986 року виконував посадові обовязки начальника зміни хімічного цеху, що підтверджується аварійним маршрутним листом № 1127. Відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до інвалідів війни належать особи, залучені до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, повязаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській катастрофи. Враховуючи, що громадяни, які виконували будь-які роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони, то ОСОБА_1 звернувся до управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області із заявою про видачу «Посвідчення інваліда війни», надавши необхідні документи. У відповідь на вказану заяву управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області було надіслано лист-відмову № 62/01-15 від 27.12.2017 року, в якому зазначено, що заява ОСОБА_1 не може бути задоволена у звязку з відсутністю документів, які містять інформацію про розпорядчий документ щодо залучення його та організації, де на момент аварії він працював, до складу формувань Цивільної оборони, а також відомості про роботу, яку заявник виконував під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Оскільки архівні документи, які підтверджують факт залучення ОСОБА_1 до складу формувань Цивільної оборони для участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відсутні, то він змушений звернутися до суду за захистом свого права у вигляді встановлення факту, що має юридичне значення, який надає йому право отримати «Посвідчення інваліда війни».

Ухвалою від 09 лютого 2018 року було відкрито провадження у справі і призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи заявила клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд, обговоривши клопотання представника заінтересованої особи в судовому засіданні, вислухавши думку заявника та його представника, які заперечували проти задоволення клопотання представника заінтересованої особи, зясувавши обставини справи, дійшов висновку про те, що подана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою ст. 315 ЦПК України, встановлений перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а згідно частини другої цієї ж статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, встановлений ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік, в силу частини другої цієї ж статті цього ж Кодексу, не є вичерпним.

Як зазначено в поданій заяві та підтверджено заявником і його представником в судовому засіданні, встановлення факту того, що ОСОБА_1 був залучений та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з 26 квітня 1986 року по 28 квітня 1986 року, необхідно для отримання йому «Посвідчення інваліда війни».

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу 2 п. 7 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою КМУ № 302 від 12.05.1994 року, «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім'ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Пунктом 10 вказаного Положення передбачено, що «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Таким чином, законодавством чітко встановлено порядок видачі «Посвідчення інваліда війни». При цьому жодний нормативний акт, на який посилається представник заявника, як в поданій заяві, так і в судовому засіданні, не передбачає, що для отримання «Посвідчення інваліда війни» необхідно рішення суду, яким буде встановлено факт участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у складі формувань Цивільної оборони. Крім того, як пояснила в судовому засіданні представник заявника, вона вважає відмову управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області у видачі заявнику «Посвідчення інваліда війни» неправомірною, оскільки ним було подано разом із заявою всі необхідні документи, які підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 26 квітня по 28 квітня 1986 року в складі формувань Цивільної оборони.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Виходячи з наведеного, подана заява про встановлення юридичного факту не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскарження протиправних рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при здійсненні управлінських функцій здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника за довіреністю ОСОБА_2, заінтересована особа управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити заявнику право оскарження протиправних рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень при здійсненні управлінських функцій в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. Ф. Теремецька