Провадження № 22 ц/787/181/2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання - Вихотень Я.В.,

з участю: скаржника - ОСОБА_1,

представника скаржника - адвоката Максимовича М.М.,

державного виконавця - Примака К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2017 року (суддя Тимощук О.Я., повний текст ухвали виготовлений 01 грудня 2017 року) у справі № 569/17425/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Примака Костянтина Миколайовича,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою на дії державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Примака К.М. щодо авансування витрат виконавчого провадження під час примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року та просив визнати дії неправомірними, зобов'язати державного виконавця Примака К.М. Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області вжити передбачених законодавством заходів для примусового виконання ухвали Рівненського міського суду Рівненської області №569/16238/15-ц від 14.03.2017 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2017 року у задоволенні вказаної скарги відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, постановленою із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що у відповідності до п. 2.1 мирової угоди, визнаної ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2017 року у справі №569/16238/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_4 зобов'язалася здійснити облаштування гідроізоляцією (плівка, рубероїд) підлоги гаражу АДРЕСА_1, від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо). Додає, що характеристика гідроізоляційного матеріалу має передбачати захист від стічних вод та нафтопродуктів. Стверджує, що під час перевірки примусового виконання вищезазначеної ухвали державним виконавцем з участю зацікавлених осіб було встановлено, що ОСОБА_4 здійснила облаштування гідроізоляції підлоги гаража фундаментною плівкою, і визнала цей факт. Акцентує увагу на тому, що фундаментна плівка не має властивостей захисту від нафтопродуктів (бензину, автомастила, дизпалива тощо). При цьому як вказує апелянт, державним виконавцем складено лист № 713119 (щодо авансування витрат виконавчого провадження), з якого вбачається необхідність залучення експерта (спеціаліста) для встановлення, чи має фундаментна плівка, яка виготовлена виробником для забезпечення ефекту вологовідштовхування) властивості захисту від нафтопродуктів. Вважає, що такі відомості є очевидними і не потребують спеціальних знань для їх встановлення, а відповідні дії державного виконання щодо вимоги авансування витрат виконавчого провадження, покладені на скаржника, неправомірними. З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення його скарги.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, Апеляційний суд Рівненської області прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін. При цьому колегія виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області перебувало виконавче провадження № 54941548 з примусового виконання ухвали № 569/16238/15-ц, виданої 14.03.2017 Рівненським міським судом Рівненської області про визнання мирової угоди по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди на наступних умовах:

1. Сторона 2 у строк, передбачений п.4 цієї мирової угоди, за власний рахунок зобов'язується виконати/забезпечити виконання робіт з облаштування підлоги та дверей/воріт гаражу АДРЕСА_1.

2. Роботи, що зобов'язується здійснити Сторона 2 з облаштування підлоги гаражу передбачають:

2.1. облаштування гідроізоляцією (плівка, рубероїд) підлоги гаражу АДРЕСА_1, від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо). Краї гідроізоляційного матеріалу повинні заходити на стіни гаражу АДРЕСА_1 на 10 см.

2.2. укладення стяжки на бетонній основі на плитах підлоги гаражу АДРЕСА_1.

3. Роботи, що зобов'язується здійснити Сторона 2 з облаштування дверей/воріт гаражу передбачають:

3.1. улаштування дверей таким чином, щоб дверні полотна входили в дверну коробку і повністю закривалися між собою.

4. Сторона 2 зобов'язується виконати/забезпечити виконання робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1 даної мирової угоди у строк до 01.09.2017 року.

5. У разі виконання Стороною 2 будівельних робіт, передбачених цією мировою угодою власними силами, Сторона 1 може бути присутньою при виконанні зазначених робіт.

6. Сторона 1, укладенням даної мирової угоди, відмовляється від позовних вимог, що є предметом позову у справі № 569/16238/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

7. У разі неналежного виконання Стороною 2 умов цієї мирової угоди, а саме порушення зазначених в п.4 мирової угоди строків здійснення будівельних робіт, передбачених п.п.2.1, п.п.2.2, п.п.3.1, або не здійснення зазначених робіт, Сторона 1 має право звернутися до відповідного відділу державної виконавчої служби, щодо примусового виконання ухвали суду про затвердження даної мирової угоди, або звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання даної мирової угоди.

Дане рішення є немайнового характеру та вимагає від боржника вчинення певних дій, порядок виконання такого рішення регулюється ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. Згідно ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Спірні відносини між сторонами виникли у зв'язку з тим, що під час перевірки виконання рішення у присутності боржника та стягувача державним виконавцем було встановлено, що за місцем виконання рішення було здійснено роботи, зокрема забетоновано підлогу, з-під якої виглядала плівка, котру стягувач відмовився визнавати такою, що покладена згідно мирової угоди, затвердженої виконавчим документом.

З огляду на неможливість встановлення на місці державним виконавцем властивостей покладеної плівки відповідно до вимог п.2.1 вказаної мирової угоди через відсутність спеціальних знань останнім було запропоновано стягувачу здійснити авансування витрат виконавчого провадження на залучення експерта, спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, про що складено відповідний акт.

Згідно акту державного виконавця від 02.11.2017, котрий підписаний стягувачем та боржником, для встановлення факту виконання рішення необхідно залучити експерта, спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

3.11.2017 стягувачу було вручено повідомлення про необхідність авансування витрат виконавчого провадження на залучення експерта, спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, запропоновано стягувачу здійснити авансування таких витрат виконавчого провадження та повідомити протягом трьох робочих днів державного виконавця про готовність здійснити таке авансування.

Постановою державного виконавця від 21.11.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу відповідно до п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» тобто виконавче провадження в межах якого оскаржуються дії державного виконавця станом на день розгляду скарги є завершеним.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця щодо авансування витрат виконавчого провадження на залучення експерта, спеціаліста, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та вчинені ним у межах своїх повноважень з метою виконання судового рішення. Суд також врахував, що встановлення факту відповідності покладеної боржником ізоляційної плівки вимогам п.2.1 мирової угоди потребує спеціальних знань, якими на відміну від державного виконавця володіє експерт чи спеціаліст, що в свою чергу тягне необхідність залучення останнього.

На підтвердження таких висновків в ухвалі суду першої інстанції містяться необхідні доводи й обґрунтування, з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно п.3, п. 5 ч.1 ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності; справедливості, неупередженості та об'єктивності.

За ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.4 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" експерт, спеціаліст і суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання мають право на винагороду за надані ними послуги.

Винагорода та інші витрати, пов'язані з проведенням експертизи, наданням висновку спеціаліста або звіту суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, належать до витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.43 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо витрати на залучення до проведення виконавчих дій суб'єктів господарювання на платній основі, виготовлення технічної документації на майно, здійснення витрат на валютообмінні фінансові операції та інших витрат, пов'язаних із перерахуванням коштів, перевищують суму сплаченого авансового внеску, стягувач зобов'язаний додатково здійснити авансування таких витрат.

Як вбачається із інформації, вказаної у роздруківці технічної характеристики ізоляційної плівки EKOFOL IZ, яка була придбана для виконання вимог мирової угоди згідно касового чека від 16.08.2017р. та використана при здійсненні будівельних робіт, вона не відносяться до товару, придбаного згідно згаданого чеку, адже в чекові зазначена інша марка товару (плівки), відносно якої відсутня технічна характеристика. У зв'язку з наведеним, відповідно доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, атому колегією суддів відхиляються.

Як встановлено судом, державний виконавець не володіє відповідними знаннями, щоб встановити, яка плівка покладена під підлогою гаражу АДРЕСА_1, чи володіє така плівка властивостями гідроізоляції від стічних вод та інших рідин (бензин, автомобільне мастило, дизельне паливо тощо).

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що дії державного виконавця є законними та вчинені ним у відповідності та в межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Відхиляючи апеляційну скаргу, колегія суддів враховує ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», за якою повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 01 грудня 2017 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 19 січня 2018 року.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Бондаренко Н.В.

Шимків С.С.