______ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД_______
Номер провадження:22-ц/819/76/18 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії судів з розгляду цивільних справ:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Давиденко І.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2018 року у складі судді Хайдарової І.О. у справі №766/12121/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позов обґрунтовував тим, що Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні на підставі виконавчого листа №2-1265/09 від 25 травня 2009 року, виданого Дніпровським районним судом м. Херсона за період з 21 липня 2009 року по 01 листопада 2012 року з Кредитної спілки «Кредит-Енерго» на його користь було стягнуто 3642.36 грн з належних за рішенням цього ж суду від 12 березня 2009 року 207703 грн38 коп., станом на 12 травня 2016 року заборгованість складала 204061,38 коп.

З 31 липня 2009 року діяльність кредитної спілки припинена, з грудня 2010 року кредитна спілка «Кредит - Енерго» виключена з державного реєстру фінансових установ, анульовано свідоцтво про державну реєстрацію як юридичної особи, у зв'язку з чим рішення суду органами державної виконавчої служби не виконується.

В червні 2016 року при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження відносно керівників кредитної спілки йому стало відомо про наявність кредитного боргу у відповідача, який утворився за минулі роки після отримання коштів у кредитодавця за кредитним договором, укладеного 26.09.2008 року між ОСОБА_4 та кредитною спілкою «Кредит-Енерго» в особі заступника голови правління Ходченковою Е.В. в розмірі 75000,00 грн під 35% річних зі строком повернення до 25 липня 2009 року, які до цього часу кредитодавцю не повернуті.

Посилаючись на те, що внаслідок невиконання ОСОБА_4 своїх зобовязань за кредитним договором, йому як первісному кредитору власнику депозитних коштів, які станом на день укладення договору знаходились у кредитної спілки та не були йому повернуті, заподіяно збитки та моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях та погіршенні стану здоров'я, позивач просив суд замінити Кредитну Спілку «Кредит-Енерго», як боржника у зобов'язанні щодо повернення належних йому грошових коштів на ОСОБА_4, як позичальника кредитних коштів, стягнути з ОСОБА_4 на його користь 31758,47 грн та складові боргу, виходячи від заявленої до стягнення суми за період з 01.10.2013 по 30.09.2016 у розмірах: інфляційні збитки - 28304,49 грн., збитків у подвійному розмірі 56608,98 грн., часткове погашення кредиту - 31758,47 грн, 35% за користування кредитом - 33376,35 грн, пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання 65069,62 грн, компенсації моральної шкоди в п'ятикратному розмірі мінімальної звробітної плати - 6890 грн, що разом становить 193693,00 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги покликався на те, що відповідно до ст.19, ч.1 ст.23 Закону України «Про кредитні спілки» грошові вклади, що знаходяться на депозитних рахунках кредитної спілки та проценти на вклади є приватною власністю вкладників і такі кошти не є власністю кредитних спілок, а тому кредитодавець протиправно надав кредит позичальнику за рахунок неповернення належних ОСОБА_3 коштів поза його волею, у діях кредитнї спілки та відповідача вбачається зговір з метою збагачення шляхом шахрайства, оскільки позичальник протягом 12 місяців, коли працювала спілка, мав можливість повернути кредит, однак цього не здійснив, а кредитодавець ці кошти не витребував, що на його думку свідчить про їх змову. Вважає, що у такому випадку достатньо підстав для задоволення його позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 12.03.2009 року з кредитної спілки «Кредит - Енерго» на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за депозитним договором в розмірі 207703,38 грн., за вказаним рішенням 25 травня 2009 року Дніпровським районним судом міста Херсона було видано виконавчий лист №2-1265/09, який знаходиться на примусовому виконанні в Дніпровському РВ ДВС м. Херсона. Даний виконавчий документ вже перебував на виконанні за період з 21.07.2009 року по 01.11.2012 рік з боржника КС «Кредит-Енерго» на користь ОСОБА_3 було стягнуто 3642,36 грн, станом на 12.05.2016 рік борг становить 204061,38 грн.

28.09.2008 року між КС «Кредит-Енерго» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким остання отримала комерційний кредит в розмірі 75000,00 грн під 35% річних терміном до 26.09.2009 року.

Відповідно до рішення Держфінпослуг від 30 грудня 2010 року інформація про кредитну спілку «Кредит - Енерго» виключена з Державного реєстру фінансових установ та анульовано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи.

Відповідно до положень ст.ст.3, 60 ЦПК України, в редакції, чинній на час звернення позивача до суду, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у такому випадку на позивача покладається обов'язок довести обставини, які мають значення для справи, і на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Аналогічні положення норм закону містяться і в ст.ст.4,81 ЦПК України, в редакції, чинній на час ухвалення судового рішення.

Предметом доведення в цій справі є факти, які підтверджують наявність між позивачем та відповідачем правовідносин, зобов'язання у яких були порушення відповідачем з порушенням прав позивача.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність зобов'язань між сторонами, а перебування сторін у самостійних правовідносинах з кредитною спілкою не є підставою для правонаступництва відповідача, як позичальника за боргами кредитної спілки перед позивачем, як вкладником.

Відсутні у матеріалах справи і докази, підтверджуючи набуття прав та обов'язків боржника у зазначеному вище виконавчому провадженні відповідачем.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Посилання ОСОБА_3 на порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів на висновки суду не впливають, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Апеляційна скарга не містить обгрунтованих посилань на норми права чи обставини у справі, які б могли бути підставою для задоволення її вимог, скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367,374,375 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 06 листопада 2018 року.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна