РІШЕННЯ

іменем України

"19" січня 2018 р. 145/474/17

2/145/27/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Тихій О.Н.

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

встановив:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому вказує, що 20 травня 2016 року на ім'я директора Яришівської загальноосвітньої школи 1-2 ступеню ОСОБА_5, де вона працювала учителькою української мови та літератури, надійшла заява громадянки ОСОБА_6, у якій вона просила директора школи „розібратися у поведінці вчительки української мови і літератури ОСОБА_4" і виклала голослівні обвинувачення щодо, немов би, порушення нею якихось прав її онука. На підставі заяви ОСОБА_6 наказом директора школи ОСОБА_5 за №16 від 03.06.2016 року була створена комісія для розгляду питання „Щодо можливого порушення трудової дисципліни педагогічним працівником ОСОБА_4." Оскільки поширення завідомо неправдивої інформації впливало на її ділову репутацію, вона подала позов до ОСОБА_6 „Про встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування в той же спосіб, яким вона була поширена." У зв'язку із тією обставиною, що в подальшому ця інформація вийшла за межі позову (школа), вона відкликала свою позовну заяву із метою подальшого залучення до відповідальності осіб винних за поширення інформації, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, в межах району, області і навіть України.

В подальшому громадянкою ОСОБА_6 була залучена до розповсюдження хибної інформації та переслідування її, як вчителя, її донька ОСОБА_2 Остання, являючись матір'ю учня сьомого (на той час) класу ОСОБА_7, про права якого йшла мова у заяві ОСОБА_6 на ім'я директора школи, перейшла до організації групи осіб із числа, перш за все, батьків учнів того класу, у якому навчався її син. ОСОБА_2, ґрунтуючись на вигаданих і безпідставних аргументах, розпочала вимагати її звільнення із займаної посади. У своїй заяві від 13 червня 2016 року на ім'я начальника Тиврівського районного відділу освіти ОСОБА_8 вона пише: „Я мати учня, який переходить в восьмий клас, маю особисте прохання до Вас звільнити вчительку ОСОБА_9 тому, що вона неадекватно відноситься до мого сина ОСОБА_7, викидає учнівські приладдя в смітник, обзиває ябідою... Вигонить із класу коли пишуть контрольні роботи, не дає передзвонити...".

З метою подальшої її дискредитації та приниження честі, гідності і ділової репутації ОСОБА_2, направила до відділу освіти Тиврівської РДА додаткові листи-звернення. Листом №01-18/984 від 19.07.2016 року, адресованим ОСОБА_2, в.о. начальника відділу освіти ОСОБА_10 повідомляє: „Відділом освіти Тиврівської державної адміністрації розглянуто Ваше звернення щодо упередженого ставлення, психологічного тиску (тощо) до вашого сина педагогічним працівником ЗОШ І-ІІ ступенів с.Яришівка ОСОБА_4 відділом освіти було повідомлено правохоронні органи (надано копію Вашого звернення) про можливе порушення прав малолітніх (неповнолітніх дітей), які є учнями ЗОШ І-ІІ ст. с.Яришівка...". За результатами такої замовної перевірки, здійсненої представником Гніванського відділу національної поліції ОСОБА_11, керівництвом Гніванського відділення ГУ НП України було надано упереджену та безпідставну відповідь про те, що в її діях вбачається порушення Законів України „Про освіту", "Про загальну середню освіту" та „Про охорону дитинства".

Таким чином, ОСОБА_2 стала ініціатором грубого порушення її конституційних прав дільничним інспектором Гніванського ВП Смик А.М. Цей дільничний, перенісши свій досвід оперуповноваженого по боротьбі з обігом наркотиками у місті Вінниця на терени сільської школи, здійснив щодо неї кримінальне правопорушення за ст.366 КК України і сфабрикував „Висновок" про, немов би, якусь її „аморальну поведінку". Повідомлення про це кримінальне правопорушення знаходиться на розгляді у відповідних інстанціях Національної поліції та МВС України.

В подальшому ОСОБА_2 звертається до директора департаменту освіти і науки Вінницької ОДА ОСОБА_12 із вимогою її звільнення із займаної посади, продовжуючи розповсюджувати при цьому безпідставні та принизливі для неї обвинувачення і вимоги. Для забезпечення додаткового тиску на владні структури з боку засобів масової інформації вона за допомогою своєї матері ОСОБА_6 та групи залучених батьків (ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18), організувала публікації в газеті „33-й канал", газеті РІА-Вінниця, програмах „Абзац" „Нового каналу", "1+1" та „Стосується кожного" телеканалу Інтер.

Відповідачкою у її заявах та зверненнях до різноманітних інстанцій і засобів масової інформації була широко поширена інформація, яка є недостовірною і принижує її честь, гідність та ділову репутацію. До моменту написання відповідачкою заяв на ім'я начальника Тиврівського районного відділу освіти (зареєстрованих 13 червня 2016 року), з вимогою її звільнення із посади, не було офіційно зафіксовано жодного із тих, так званих, фактів порушень, „прав дітей" про які йде мова у заяві. Навпаки, у квітні 2016 року вона успішно пройшла позачергову атестацію на другу категорію, 27 травня 2016 року на загальношкільній лінійці була нагороджена грамотою директора школи.

Всі позитивні результати її професійної діяльності кардинально змінились на негативні через два тижні після завершення навчального року. І сталось це за результатами роботи комісії, призначеної наказом директора школи ОСОБА_5 за №16 від 03.06.2016 року. З 13.06.2016 р.в результаті протиправних дій відповідачки та, розповсюдженої нею у засобах масової інформації наклепів, були здійсненні хибні висновки правоохоронних органів і суб'єктів владних повноважень щодо її професійної діяльності. За результатами розгляду останнього звернення ОСОБА_2, департамент освіти Вінницької ОДА наказом №610 від 26.12.2016 р. призначив комісію, яка поставила її перед вибором: перейти на роботу у іншу школу; звільнитись за власним бажанням, чи за угодою сторін; у разі відмови від перших двох пунктів буде звільнена за п.3. ст.41 КЗпП України за „аморальну поведінку".

Просить визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію інформацію, розповсюджену ОСОБА_2, у своїх заявах (зверненнях) на ім'я начальника відділу освіті Тиврівської РДА і директора департаменту освіти науки Вінницької ОДА, Зобов'язати ОСОБА_2, впродовж місяця після набрання рішенням законної сили спростувати інформацію викладену у її заява: (зверненнях), шляхом написання та надсилання на ім'я начальника відділу освіті Тиврівської РДА та директора департаменту освіти і науки Вінницької ОДА листів наступного змісту:«____2016 року, я ______в заявах (зверненнях) підписаних мною і надісланих на ім'я начальника відділу освіті Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької ОДА та директорі департаменту освіти і науки Вінницької ОДА, розповсюдила інформацію, яка недостовірною і образливою, принижує честь, гідність та ділову репутацію вчительки української мови та літератури вихователя групи продовженого дня Яришівської загальноосвітньої школи І-П ступенів ОСОБА_4» .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, оскільки її вимоги є необгрунтованими.

Відповідач ОСОБА_2 пояснила суду, що її син ОСОБА_7 скаржився на вчительку ОСОБА_4, яка погано до нього ставилась, неодноразово його принижувала, а також ображала інших дітей. Вона звернулася до начальника Тиврівського районного відділу освіти ОСОБА_8 щодо упередженого ставлення позивачкою до її сина. Відділом освіти її звернення було направлено до Гніванського відділення поліції для проведення перевірки, якою викладені нею факти підтвердилися. Разом з іншими батьками ображених учнів Яришівської ЗОШ зверталися до директора Департаменту освіти і науки Вінницької ОДА ОСОБА_12, просили допомоги та захисту від відповідачки для своїх дітей.

Свідок ОСОБА_5 показала суду, що вона працює директором Яришівської ЗОШ. Під час уроку вона побачила учня ОСОБА_7 поза межами класу. Дитина повідомила, що вчителька ОСОБА_4 його вигнала з уроку. Вона пішла з ним до класу, вчителька сказала, що він заважав на перерві та запізнився на урок, тому вона сказала йому залишити клас. Потім звернулася бабуся ОСОБА_7 - ОСОБА_6, повідомила, що хлопчик прийшов додому спантеличений, плакав, сказав, що вчителька ображає його, викидає його речі у смітник. Після розповідей дитини ОСОБА_4 сказала, що це неправда та наклепи на неї. Інші діти також повідомляли про погане ставлення позивачки. Вона запитувала, чому вони раніше не казали, на що діти повідомили, що боялись ОСОБА_19, бо вчителька погрожувала, що після скарг їм буде гірше.

Свідок ОСОБА_20 показала суду, що вона працює сільським головою с.Яришівка. Неодноразово до неї зверталися батьки школярів із скаргами на вчительку ОСОБА_4, яка принижувала дітей, погано до них ставилася. Вона була у складі комісії, куди було запрошено також ОСОБА_4, однак на засідання прийшов її чоловік, а не вона, вів себе зухвало. Діти в присутності комісії розказували, як негарно з ними учителька вела себе на уроках.

Свідок ОСОБА_8 показав суду, що він працює начальником відділу освіти Тиврівської РДА. ОСОБА_2 зверталася до відділу із зверненням щодо упередженого ставлення учительки ОСОБА_4 до її сина. Про можливе порушення прав малолітньої дитини було повідомлено Гніванське відділення поліції. Інформація, зазначена ОСОБА_2, в ході перевірки підтвердилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України „Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім'ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини.

Відповідно до ст.6 Закону України .„Про освіту" засадами державної політики у сфері освіти, зокрема, є гуманізм, демократизм, єдність навчання, виховання та розвитку, формування усвідомленої потреби в дотриманні Конституції та законів України, нетерпимості до їх порушення; формування поваги до прав і свобод людини, нетерпимості до приниження її честі та гідності, фізичного або психічного насильства, а також до дискримінації за будь-якими ознаками.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України N 1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 звернулася до відділу освіти Тиврівської РДА щодо упередженого ставлення, психологічного тиску до її сина педагогічним працівником ЗОШ І-ІІ ступенів с.Яришівка ОСОБА_4

Відділом освіти Тиврівської РДА було розглянуто вказане звернення відповідачки та було повідомлено правохоронні органи (надано копію звернення) про можливе порушення прав малолітніх (неповнолітніх дітей), які є учнями ЗОШ І-ІІ ст. с.Яришівка, що стверджується листом відділу освіти Тиврівської РДА №01-18/984 від 19.07.2016 року (а.с.40).

Гніванським ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області проведено перевірку звернення відділу освіти, та надано висновок, відповідно до якого факти, викладені ОСОБА_2 в її заяві знайшли своє підтвердження, ОСОБА_4 дійсно зухвало ставиться до учнів Яришівської ЗОШ, а саме: ображає, принижує, погрожує. В її діях вбачається порушення Законів України „Про охорону дитинства", „Про освіту","Про загальну середню освіту".

До директора Департаменту освіти і науки Вінницької ОДА ОСОБА_12, крім ОСОБА_2, зверталися ще 39 батьків.

Враховуючи викладене, суд вважає, що поширена відповідачем у заявах (зверненнях) на ім'я начальника відділу освіти Тиврівської РДА і директора департаменту освіти науки Вінницької ОДА інформація відповідає дійсності, відповідно зобов'язань спростовувати її у ОСОБА_2 немає, а тому підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.15 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи"

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, тобто з 29.01.2018 р.

Суддя І.О.Ратушняк