печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Новака Р.В.,

при секретарі судового засідання - Владіміровій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення суми страхового відшкодування. Просить стягнути з ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» 24101,00 грн. страхового відшкодування та сплачений судовий збір. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.10.2017 о 17:45 по вул. І. Олексієва в м. Мелітополь Запорізької області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду та зупинився перед пішохідним переходом. Внаслідок ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди.

Після настання вказаної ДТП, водії транспортних засобів маючи згоду щодо обставин скоєння ДТП, прийняли рішення здійснити передбачене п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 право та спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якій, зокрема зазначили про винуватість у настанні означеної ДТП водія «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 .

Керуючись нормами Закону України № 1961-IV, позивач повідомила відповідача про настання страхового випадку та надала усі необхідні документи, надання яких передбачено ст. 35 Закону України № 1961-IV, в тому числі заяву про страхове відшкодування від 09.10.2017. 29.12.2017 листом вих № 12/4506 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 37.1.3 ст. 37 Закону України № 1961-IV. Вказане рішення позивач вважає незаконним.

Ухвалою суду від 28.03.2018 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

16.07.2018 від представника відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б доводили обґрунтованість вимог позивача. Крім того, судовий експерт Автономов М.В. у своєму висновку 2017-0812 встановив, що наявний комплекс пошкоджень автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 та «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин, які викладені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, не міг утворитися внаслідок наїзду автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 на автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок попутного руху, оскільки заявлений комплекс пошкоджень на автомобілі «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 не співпадає з контактною зоною автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ні за об`ємом, ні за характером, ні за враженістю.

30.07.2017 представник позивача подав до суду відповідь на відзив в якому зауважив щодо неналежності та недопустимості висновку №2017-0812 як доказу у справі.

06.08.2018 від представника відповідача надійшли заперечення, в яких зазначено, що позивачем не надано до суду акту експертного дослідження, а також відсутні посилання в позовній заяві на п. 5 ст. 175 ЦПК України, на докази, які не можуть бути подані із позовною заявою, а відтак позивачем не було належним чином доведено розміру шкоди, заподіяної власнику пошкодженого автомобіля, як це вимагають норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

10.08.2018 представником позивача на адресу суду було подано відповідь на відзив аналогічну вже поданій 30.07.2017.

Згідно з частиною 1 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною 4 статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.10.2017 о 17:45 по вул. І. Олексієва в м. Мелітополь Запорізької області відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечної швидкості руху, безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався попереду та зупинився перед пішохідним переходом. Внаслідок ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження.

Після настання вказаної ДТП, водії транспортних засобів маючи згоду щодо обставин скоєння ДТП, прийняли рішення здійснити передбачене п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 право та 06.10.2017 спільно склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якій, зокрема зазначили про винуватість у настанні означеної ДТП водія «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 .

Оскільки відповідальність заподіювача шкоди застрахована згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3489377, позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Розділ ІІІ означеного Закону регулює порядок здійснення страхового відшкодування на території України, зокрема, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону, що регулює питання відшкодування шкоди, заподіяної третій особі).

Статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно пункту 36.1 статті 36 означеного Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено виключний перелік випадків, з яких страховиком не відшкодовується спричинена шкода.

Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

У відзиві на позовну заяву, представником відповідача вказано про те, що ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» звернулося до незалежного судового експерта Автономова М.В. з метою проведення дослідження по ДТП, яка сталася 06.10.2017 за адресою: м. Мелітополь по вул. І. Олексієва, за участю автомобілів «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 та «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 з метою кваліфікації ДТП та розслідування її обставин. Судовий експерт Автономов М.В. у своєму висновку 2017-0812 встановив, що наявний комплекс пошкоджень автомобілів «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 та «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 з технічної точки зору не відповідає і не міг утворитися за обставин, які викладені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а саме, не міг утворитися внаслідок наїзду автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 на автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок попутного руху, оскільки заявлений комплекс пошкоджень на автомобілі «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2 не співпадає з контактною зоною автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 ні за об`ємом, ні за характером, ні за враженістю.

Таким чином, зазначені позивачем у наданих ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» документах пошкодження не5 могли утворитися внаслідок даної ДТП. Тому 29.12.2017 ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» було складено та затверджено страховий акт № ЦВ/17/3575 про відмову у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 щодо ДТП, яка мала місце 06.10.2017 на підставі п. 37.1.3 ст. 37 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Отже, з боку ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» було вжито всіх можливих і необхідних заходів, спрямованих на проведення дослідження ДТП.

Відповідно до п. 33-1.1 ст. 33-1 Закону, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Суд не враховує доводи представника позивача наведені у відповіді на відзив щодо неналежності на недопустимості висновку №2017-0812 як доказу по справі, та як позивачем та його представником не надано до суду жодного допустимого доказу, який би підтверджував відсутність проведення огляду відповідачем чи його представником, адже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає взаємні кореспондуючі обов`язки страховика до потерпілого.

ТзДВ страхова компанія «Альфа-Гарант» виконало всі вимоги Закону та умови полісу №АК/3489377, повідомивши про прийняте рішення ОСОБА_1 листом №12/4506 від 29.12.2017.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1-23, 76-81, 95, 131, 141, 258, 259, 264, 265, 352, 353, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складання цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

відповідач: товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», 01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, .

Суддя Р.В. Новак