Справа № 303/243/18
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що з ОСОБА_4 вони зареєстрували шлюб 07 травня 2011 у виконкомі Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис за № 02. Під час даного шлюбу у них народився - син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з нею і знаходяться на повному її утриманні. З відповідачем вони не проживають більше трьох місяців, а відповідач добровільно дітей не утримує, їх вихованням не займається, а її доходів на утримання дітей недостатньо, для їх утримання. Тому на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2І.) звертається до суду та просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, 23 березня 2017 року у твердій грошовій сумі по 1000 грн. на кожну дитину, щомісячно з врахуванням індексації і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності. Одночасно зменшила позовні вимоги та просить суд стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, і до досягнення ними повноліття. Зменшені позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, зменшені позовні вимоги визнає і проти їх задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії 1-ФМ № 073669, виданого виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 07 травня 2011 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб 07 травня 2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 02 (а.с.3).

У сторін по справі народилося троє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії І-ФМ №216997 виданого виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 18 листопада 2011 року (а.с.6), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії І-ФМ №269470 виданого виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 20 вересня 2013 року (а.с.7), та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить копія Свідоцтва про народження Серії 1-ФМ №375069 виданого Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 24 березня 2017 року (а.с.8).

-2-

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно пункиту 1 частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено та знайдено підставність задоволення зменшених позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у твердій грошовій сумі, в розмірі по 800 грн., на кожну дитину, яка у свою чергу є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, щомісячно, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення ними повноліття, оскільки позивачем

-3-

доведено, а відповідачем визнано, що діти у будь-якому випадку повинні бути захищені та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні малолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для їх життя та виховання. Тому обов'язок відповідача ОСОБА_4, як батька утримувати та надавати дітям матеріальну допомогу.

Згідно статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Зменшені позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_2, 14 серпня 1991 року народження, ідентифікаційний код - НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, аліменти на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 (вісімсот) гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 січня 2018 року і до досягнення ними повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, а проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь держави судовий збір у розмірі - 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення.

Головуючий М.М.Пак