Справа № 346/2962/17
Провадження № 2/346/124/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2018 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Потятинника Ю.Р.,

з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є власником земельної ділянки, розташованої в садовому товаристві «Карпатські зорі» по вул. Довбуша, ділянка № 4 в

м. Коломия, Івано-Франківської області, що стверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку від 21.12.2007 р.

На даній земельній ділянці розташований належний ОСОБА_4 садовий будинок, що підтверджується листом від 01.11.2016 р. Документація на даний садовий будинок знаходиться на стадії виготовлення.

Також, ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2 (д. п. Прусак) ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-НМ № 440971 від

14 червня 1983 року.

25.10.2003 р. ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 482.

Після одруження ОСОБА_6 з чоловіком почали жити в належному ОСОБА_4 садовому будинку. Від шлюбних взаємостосунків у них народилось двоє дітей Назар та Соломія, які на даний час є неповнолітніми.

З часом між ними почали виникати певні непорозуміння, в результаті чого шлюб між ними було розірвано, про що стверджується рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15.09.2016 р.

Не зважаючи на те, що відповідач з часу розірвання шлюбу втратив статус члена сім`ї, останній і надалі продовжує проживати в спірному будинку і в добровільному порядку не виселяється з нього.

Враховуючи вищевказане, проживання відповідача в належному ОСОБА_4 садовому будинку створює для нього безліч незручностей і значні перешкоди в користуванні належним майном (будинком та земельною ділянкою).

Отож, оскільки відповідач не бажає у добровільному порядку виселитись із спірного житла, ці обставини спонукали ОСОБА_4 звернутися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні майном шляхом виселення відповідача ОСОБА_2 із спірного садового будинку та звільнення земельної ділянки.

А тому просить суд усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 із належного ОСОБА_4, 02.07.1961 р. н., садового будинку, що розташований за адресою: вул. Довбуша, ділянка № 4, м. Коломия, Івано-Франківської області в садовому товаристві «Карпатські зорі».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що на даний час відповідач один проживає без реєстрації в спірному садовому будинку, який є придатним для проживання, але не прийнятий в експлуатацію. Позивач з дочкою та дітьми проживають в квартирі позивача по вул. Мазепи 268/18.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, пояснили, що відповідач будував спірний будинок власними силами і коштами. Відповідач з метою будівництва брав кредит. Проживає в даному будинку з часу його будівництва з 2007р., в будинку знаходяться його особисті речі, меблі. Позивач не брав участі в будівництві. До розлучення в будинку проживав з дружиною і дітьми. Вважають, що відповідач є власником будинку. Іншої нерухомого майна і житла відповідач не має. Зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку батьків. Перешкод у проживання колишньої дружини та дітей не чинить. Оплачує комунальні послуги.

Суд, вислухавши сторони, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та дослідивши зібрані докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до довідки виданої 12 січня 2017 р. садовим товариством «Мічурінець» ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4, він дійсно є членом садового товариства «Мічурінець» (Карпатські зорі), на належній йому земельній ділянці розташований садовий будинок загальною площею 121,1 кв.м. , який не введений в есплуатацію.

Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №896220, виданого ОСОБА_4 земельна ділянка для ведення садівництва № 4 розташована в садовому товаристві «Карпатські зорі» по вул. Довбуша.

З відповіді судового експерта Худака, Я.І.(свідоцтво №775), на запит представника позивача вбачається, що під час візуального обстеження садового будинку, що розміщений на земельній ділянці 0,0600 га, кадастровий номер якої 040030011, по вул. Довбуша, 4 в м. Коломиї в садовому товаристві «Карпатські зорі», що належить ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.12.2007 року, встановлено, до даний садовий будинок відповідає Державним будівельним нормам, є придатним для проживання. Проектної документації на садовий будинок ОСОБА_4 не надано у зв'язку з відсутністю таких документів.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5, її батьками являються «Прусак Петро Петрович» та «Прусак Оксана Михайлівна» .

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 вересня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 (д.п. ОСОБА_7) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 25.10.2003р. , актовий запис № 482.

Згідно технічного паспорта на садовий (дачний) житловий будинок в садовому товаристві «Мічуринець» №4 масив «Карпатські зорі» в м. Коломия, який виданий підприємцем ОСОБА_8. на ім'я ОСОБА_4 28.12.2016 року, рік будівництва будинку зазначено 2007р. , площа забудова 121,1 кв.м.

Технічний паспорт на незавершене будівництво садового будинку №4 масиву «Карпатські зор» в м. Коломия в садовому товаристві «Мічурінець» виданий відповідачу ОСОБА_2 07.08.2016 року ОКП "Коломийське МБТІ".

З рішення Коломийського міськрайонного суду від 12.05.2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні шляхом виселення та звільнення земельної ділянки, яке вступило в законну силу 23 травня 2017 року вбачається, що ні позивачем, ні його представником не надано доказів на підтвердження систематичного руйнування чи псування жилого приміщення, або систематичного порушення правил співжиття, як це передбачено ст. 116 ЖК України. Тому в задоволенні позовних вимог відмовлено в зв'язку з їх безпідставністю.

Договір користування електричною енергією №4 укладений між ОСОБА_4 та садівницьким товариством "Мічурінець". Крім того, представник позивача надав виписку щодо оплати за газ та сантехнічну частину робочого проекту газифікації садового будинку по вул. Довбуша №4 с/т «Карпатські зорі» в м. Коломия, замовником якого вказаний гр. ОСОБА_9, який згідно пояснень позивача був членом садового товариства до нього.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальною для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сімї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин.

Таку правову позицію містить Постанова ВСУ від 16.11.2016 р. у справі № 6-709цс16.

Однак, в судовому засіданні не доведено, що позивач є власником спірного будинку , в якому проживає відповідач. Суду не надано правовстановлюючих документів та доказів реєстрації права власності, відповідних дозвільних та проектних документи на будівництво. Більше того, відповідач вважає себе власником будинку, оскільки посилається на його будівництво власними коштами і силами, розуміється на будівництві, має відповідні навики. До того ж, відповідач тривалий час проживає в спірному будинку, в ньому знаходяться його особисті речі, предмети побуту. Доводи щодо відсутності у його власності іншої нерухомості та житла не спростовані в судовому засіданні. Згідно оглянутих в судовому засіданні оригіналів абонентських книжок по оплаті за газ та електроенергію, які пред"явив відповідач, дані книжки виписані на нього.

У відповідності до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно ст. 376 ч.1,2 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Стаття 379 ЦК України визначає поняття житла. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

В свою чергу в ст. 380 ЦК України закріплено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаних норм, враховуючи, що спірний бадинок має ознаки самочинного будівництва, за умов оспорювання відповідачем права власності, суд вважає, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення відповідача з садового будинку є передчасними і не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247 ч.2, 265-268,354ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт серії СС 477656 до ОСОБА_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_7, паспорт серії СЕ 122945 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з часу складення повного рішення, через Коломийський міськрайсуд.

Повне рішення складено 25 січня 2018 року.

Суддя Потятинник Ю. Р.