РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

23.02.2018 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Козюренко Р.С.

секретаря судових засідань - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Мохаммад про стягнення аліментів, додаткових витрат на утримання дитини, суд, -

встановив:

позивач звернулася 12.06.2017 до Франківського районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути аліменти з ОСОБА_3 Мохаммад на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. і додаткові кошти у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, починаючи з 12.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивує тим, що 4-го квітня 2013 року вона з відповідачем уклали шлюб.

Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2016 шлюб між відповідачем розірвано.

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, а тим більше у додаткових витратах на дитину, викликаних необхідністю систематичного відвідування лікарів, купівлі медикаментів, а також додаткові витрати на дитину у звязку із постійними витратами на лікування дитини.

Позивач в судове засідання не зявилася, між тим подала до суду заяву, в якій просить здійснювати розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує в повній мірі та не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання, причини неявки суду не повідомив, що в силу частини першої статті 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, що розумність тривалості провадження має оцінюватись в світлі обставин справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмету розгляду для заявника (рішення у справі «Писатюк проти України»), відповідно до статті 280 ЦПК України, суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи підтверджується, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23.12.2016 (а.с.4). У шлюбі у них народилася дитина ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серія І-СГ №377485 (а.с.5), котра проживає разом з матірю ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви відповідач мешкає окремо, допомоги на утримання дітей не надає.

ОСОБА_4 ОСОБА_3 у 2016 році встановлено діагноз косоокість лівого ока, що підтверджується висновком лікаря (а.с.14), у звязку з чим остання отримує лікування (а.с. 15-19).

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, яка набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року, дитина має право на фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» - виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Крім того, статтею 185 СК України передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину, а саме вказано, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 13 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Суд бере до уваги витрати, які здійснюються позивачем на виховання та лікування ОСОБА_4 ОСОБА_3, що підтверджується доданими до матеріалів позову копіями фіскальних чеків.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

В силу змісту ч.4 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка за умови, що останній може надавати матеріальну допомогу.

Згідно положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі, що є правом позивача. Разом з тим, позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про наявність передбачених ч.1 ст. 182 СК України обставин на підтвердження можливості відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця, зокрема, відсутня інформація про його місце праці, доходи, матеріальний стан. Враховуючи вищевикладене, встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач потребує допомоги на утримання дитини, тому її позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1600 грн.на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття, який на час винесення рішення приблизно дорівнює прожитковому мінімуму для дітей віком до 6 років. Аліменти слід стягувати з дня звернення позивача до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

Разом з тим, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 2000 гривень щомісячно через їх недоведеність позивачем.

При цьому, відповідно до ч.2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З наведених міркувань та керуючись ст. 10, 81, 282, 263-265, 430 ЦПК України, ст.84, 180-183 Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 Мохаммад (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4), на користь ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6), аліменти на утримання ОСОБА_4 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1 600 (Одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 12.06.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину.

Стягнути з ОСОБА_3 Мохаммад на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Розяснити сторонам, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Козюренко Р.С.