ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 392/43/18

провадження № 22-ц/4809/51/18

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючий - Дьомич Л.М. (суддя доповідач),

судді - Єгорова С.М.; Кіселик С.А.

за участю секретаря: Кравченко Я.С.

учасники справи: позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» - представник Науменко Вячеслав Вікторович

відповідач - ОСОБА_2, представник - адвокат ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року у складі судді: Вдовіченко М.М. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 листопада 2013 року у розмірі 106 000,00 грн., з яких 11 660,00 грн. - заборгованість за кредитом, 94 340,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

В обгрунтування вимог зазначено, що 14 листопада 2013 року між Банком та відповідачем укладено договір б/н на отримання кредиту в сумі 12 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який може бути змінений за рішенням та ініціативою Банку.

Позичальник підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві.

Сторону проінформовано про умови кредитування, які надані в письмовій формі.

Для погашення кредиту позивач надав інструменти передбачені договором, а саме п. 2.1.1.12.3, відповідно до якого поповнення картрахунку, здійснюється шляхом внесення коштів в готівковій або безготівковій формі і зарахування їх на картрахунок держателя, а також шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Визнання угоди відповідачем є факт користування картрахунком та використання кредитних коштів.

Пунктом 1.1.3.2.3 договору передбачено, що Банк може змінювати тарифи та інші невід'ємні частини договору. При цьому у сторін виникають обов'язки:

- у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9;

- у позичальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.3).

Зміни в Умови та правила надання банківських послуг вносяться Банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, Банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв'язку, серед яких: офіційний сайт банку www.privatbank.ua, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами надання банківських послуг або тарифів клієнт має право подати заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік ( п. 2.1.1.12.6).

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.11,1.1.7.12, 1.1.7.42 Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання умов зобов'язання за цим договором.

ПАТ КБ «ПриватБанк» договір виконав в повному обсязі, ОСОБА_2 порушила умови зобов'язання, внаслідок чого станом на 29 жовтня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 106 000,00 грн., з яких 11 660,00 грн. - за кредитом, 94 340,00 грн. - по процентам.

Банк просив стягнути зазначену суму боргу.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.11.2013 року в розмірі 106 000,00 грн., яка складається з наступного: 11 660,00 грн. - заборгованість за кредитом; 94 340,00 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Відповідач подала апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, між сторони не виникло кредитних відносин, оскільки в анкеті-заяві не зазначено номер та вид кредитної картки, термін її дії, розмір кредитного ліміту, з якими затвердженими Умовами та правилами, тарифами вона ознайомлена, а також не узгоджено в належній письмовій формі істотні умови договірних відносин: процентів за користування кредитом та їх зміни, питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов'язань, неустойки (пені, штрафу). З долучених Банком до матеріалів справи витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витягу з Умов та правил надання банківських послуг не можна встановити яка саме кредитна картка їй була видана і які обслуговування до неї застосовуються. Більш того, ці документи нею не підписані. Визначений порядок надання банківських послуг, викладений в Умовах та правилах, передбачає обов'язковість укладання договору у письмовій формі шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме: анкети-заяви, пам'ятки, довідки про умови кредитування. Вона підписала лише анкету-заява, в якій є позначка про її ознайомлення з договором про надання банківських послуг до його укладення і згода з його умовами, та згода на отримання екземпляру договору шляхом роздруківки із сайту Приватбанк, Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті. З наданого розрахунку вбачається, що починаючи з 01.09.2014 року їй збільшена відсоткова ставка з 27,6% на 32,4 %, а з 01.04.2015 року, з 32,4% на 42%. Суд не взяв до уваги, що зміна умов договору по картковому рахунку в односторонньому порядку відбулася з порушенням Умов та правил, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів її повідомлення про зміну процентної ставки та погодження цієї дії. Крім того, 29 березня 2018 року в судовому засіданні суду першої інстанції нею заявлено клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності, що підтверджується звукозаписом та протоколом судового засідання. Оскільки останній платіж за кредитним зобов'язанням здійснений 10 серпня 2014 року.

Відзив у встановлений судом строк не подано.

Апеляційне провадження відкрито 16 липня 2018 року. Розгляд справи призначено на 15 серпня 2018 року. В подальшому в судовому засіданні оголошено перерву до 01 жовтня 2018 року.

Апеляційний суд Кіровоградської області ліквідовано за Указом Президента України від 29 грудня 2017 року, відповідно до підпункту 6 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, частини третьої статті 19, частини другої статті 26, пункту 40 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів. Утворений Кропивницького апеляційний суд розпочав роботу 05 жовтня 2018 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

У зв'язку з ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду.

Згідно протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дана цивільна справа розподілена та передана судді-доповідачу Дьомич Л.М., учасниками колегії визначено суддів Єгорову С.М. та Кіселика С.А.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача Науменка В.В. та пояснення представника відповідача адвоката ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, за наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За статтею 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції врахувавши, що ОСОБА_2 частково визнала позов Банку та не заперечувала, що має заборгованість за кредитним договором задовольнив позовні вимоги. Заявлені підстави для зменшення суми боргу, у зв'язку з тяжким матеріальним становищем, судом не прийняті до уваги.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість скарги в частині невідповідності визначеного розміру стягнення вимогам закону, у зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, за наступного.

Судом встановлено, що 14 листопада 2013 між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_2 укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.36-37).

За змістом анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, підписаної ОСОБА_2 заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між позичальником та Банком договір про надання банківських послуг.

Позичальник, підписуючи дану заяву, ознайомилась і виказала згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщено на офіційному сайті Банку. Зобов'язалась виконувати вимоги надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку www.privatbank.ua (а.с.10).

Долучені до матеріалів справи Тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010р. № СП-2010-256, ОСОБА_2 не підписані (а.с.11-35).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

В порядку ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов'язання за договором належним чином не виконала та не сплатила своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 29 жовтня 2017 року, яку Банк розрахував наступним чином: 106 000,00 грн., з яких 11 660,00 грн. - заборгованість за кредитом, 94 340,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.6-8). З даним розрахунком повністю погодився суд першої інстанції, при цьому правильно визначившись зі спірними правовідносинами та необхідністю стягнення коштів, не в повному обсязі врахував положення права, на які звертала увагу відповідач.

Згідно вимог ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2 Умов та правил надання банківських послуг, передбачено, що для надання послуг Банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і Банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Тобто, підписавши анкету-заяву ОСОБА_2 прийняла пропозицію позивача і приєдналася до договору згідно із Умовами та правилами надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній заяві. Таким чином сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а отже факт наявності кредитних правовідносин між сторонами доведений належним чином. Крім того, отримавши кредитні кошти, відповідач здійснювала часткове погашення, що також свідчить про кредитні правовідносини. Тобто доводи сторони про неукладення договору та недосягнення умов зобов'язання, є безпідставними з огляду на вищевикладене.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг, договір діє на протязі дванадцяти місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не врахував, що умовами укладеного між сторонами договору визначено строки виконання зобов'язань з повернення кредиту та внесення плати за користування ним, які є відмінними між собою.

Відповідно до пунктів 2.1.1.2.11, 2.1.12.12 Умов та правил надання банківських послуг, картка діє в межах визначеного нею строку до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовій стороні картки, включно. По закінченню строку дії, картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), після звернення клієнта в Банк, відповідно до діючих тарифів.

Погашення процентів по кредиту визначено щомісячними платежами за попередній місяць, а строк повернення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на платіжній картці (поле month).

Позивач, як емітент електронного платіжного засобу, надав суду інформацію про строк дії отриманої відповідачем платіжної картки, який визначений сьомим місяцем 2017 року, тобто строк дії картки обмежувався 31 липня 2017 року (а.с. 134-135).

Оскільки надана позивачем інформація не суперечить іншим доказам у справі і не спростована відповідачем, то кредитний ліміт за карткою остаточно мав бути погашений позичальником до 31 липня 2017 року.

Закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов'язків під час дії правочину.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 в суді першої інстанції заявила усне клопотання про застосування до спірних правовідносин наслідки спливу строку позовної давності (а.с. 64).

У кредитному договорі від 14 листопада 2013 року встановлено обов'язкові щомісячні платежі у вигляді процентів, як плату за користування кредитом, проте договір чи додатки до нього не містять деталізації повернення боргу частинами, зокрема у формі графіка погашення суми боргу.

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до Правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Враховуючи те, що кредитним договором не встановлено обов'язку позичальника щомісячно вносити платіж з повернення суми кредиту у конкретно визначеному розмірі та не передбачено самостійної відповідальності за невиконання цього обов'язку, а строк погашення кредиту в повному обсязі у договорі визначено останнім днем місяця, зазначеного на картці (строку кредитування), в даному випадку позовна давність обраховується з моменту закінчення строку кредитування, тобто з 31 липня 2017року.

Позов про стягнення заборгованості за кредитним договором поданий до суду 10 січня 2018 року (а.с.2).

Тобто, вимога про стягнення заборгованості за кредитом (тілом) в сумі 11 660,00 грн. пред'явлена в межах строку позовної давності.

Заборгованість по процентах за кредитним договором, підлягає стягненню у межах трьохрічного строку позовної давності, починаючи з 10 січня 2015 року.

Однак, таке стягнення має відбуватись із врахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18. Згідно якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З огляду на наведене, відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти до повного погашення заборгованості за кредитом. Оскільки період після закінчення строку кредитування з 31 липня 2017 року не може бути включений до нарахованої заборгованості.

Тобто, стягненню підлягає заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, за період з січня 2015 року по липень 2017 року, які нараховані в межах строку позовної давності та строку кредитування.

Згідно розрахунку заборгованості базова процентна ставка по договору становить 27,6 %.

Матеріалами справи підтверджено, що починаючи з вересня 2014 року базова процентна ставка позивачем змінювалася в односторонньому порядку, а саме з 01 вересня 2014 року збільшилась з 27,6% на 32,4%, а з 01 квітня 2015 року збільшено на 42% (а.с.6-8).

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил передбачено право Банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розмірів наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно з пунктом 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом семи днів позикодавець не отримав повідомлення від клієнта про незгоду з умовами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в односторонньому порядку за власним рішенням і без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно з пунктом 1.1.3.1.9 позичальник зобов'язаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати позичальнику виписку про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках. При підключенні позичальника до системи INTERNET-banking (приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс. При підключенні клієнта до комплексу Mobile-banking банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції SMS-повідомлень.

За змістом статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, коли Банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Таким чином, вищезазначені норми визначають правові наслідки неповідомлення або неналежного повідомлення позичальника про будь-яку зміну процентної ставки за кредитом, якими є недійсність такого правочину.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ним надіслано повідомлення відповідачу про збільшення процентної ставки з дотриманням процедури направлення такого сповіщення.

Тому, змінюючи умови договору по картковому рахунку в односторонньому порядку без згоди позичальника, Банком порушено Умови та правила надання банківських послуг.

Зміна тарифного плану через SMS-повідомлення не є належним повідомленням споживача про зміну таких послуг. Умовами встановлено обов'язок Банку, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку. Даних щодо такого інформування матеріали справи не містять.

Пункт 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг не містить відповідного порядку щодо направлення і прийняття сторонами пропозиції про зміну тарифів, у тому числі процентної ставки, оскільки визначає, що ознайомитись зі зміненою процентною ставкою позичальник може лише у виписці Банку, яку він зобов'язаний отримувати. При цьому, за змістом наведених вище положень, позичальник не має права відхилити змінену в односторонньому порядку Банком процентну ставку, а у разі незгоди має право лише на розірвання договору з повною сплатою боргу. З урахуванням того, що змінена процентна ставка розпочинає діяти відразу з моменту прийняття відповідного рішення Банком і не залежить від волі та волевиявлення позичальника.

Виходячи з відсутності письмової згоди відповідача на збільшення процентної ставки, а також відсутності доказів щодо належного повідомлення позичальника про зміну тарифів Банку, колегія суддів дійшла висновку, що проценти за користування кредитом необхідно нараховувати на залишок тіла кредиту за базовою процентною ставкою 27,6% на рік.

Стороною позивача в суд апеляційної інстанції надано уточнений розрахунок заборгованості, згідно якого заборгованість по тілу кредиту становить 11 660,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 10 січня 2015 року по 31 липня 2017 року, за первинною процентною ставкою 27,6% становить 8 208,51 грн. (а.с.133).

Таким чином загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 становить - 19 868,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11 660,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 208,51 грн.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача адвокат ОСОБА_3, ознайомившись з наданим уточненим розрахунком заборгованості, з визначеною сумою стягнення погодилась.

За вищевикладеного, оскільки ОСОБА_2 не виконала умови договору по поверненню кредиту, що у свою чергу порушує права сторони, права якої підлягають захисту шляхом стягнення суми боргу, в межах строку позовної давності та строку кредитування.

Невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, призводить до скасування судового рішення з ухваленням нового, в порядку ст. 376 ЦПК України, за яким позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 19 868,51 грн.

.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеного розміру.

Тому з ОСОБА_2 на користь АТКБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 304,00 грн., а з АТКБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 133,91 грн.

Зараховуючи суми стягнення судових витрат покладених на кожну зі сторін, загальна сума стягнення за наслідками взаєморозрахунку становить 170,09 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 29 березня 2018 року - скасувати.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором б/н від 14 листопада 2013 року в розмірі 19 868,51 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 11 660,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8 208,51 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судовий збір за подачу позову в розмірі 170,09 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 2 листопада 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: