Справа № 291/1089/17
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

23 лютого 2018 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Грека М.М.

при секретарі - Кащук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Ружині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання право власності на земельні ділянки.

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 сільської ради про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку та визнання право власності на земельні ділянки.

Позивач пояснює, що ухвалою суду від 21 вересня 2017 року справа 291/1064/17 (2а/291/43/17) йому відмовлено в позові, посилаючись на п.1 ч.І ст. 109 КАСУ, так як дана заява не підлягає розгляду в судах в порядку адміністративного судочинства, а зазначена справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 96677545 від 08.09.2017 року, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 252 позивач є власником нерухомого майна (житловий будинок, погріб, тамбур, сарай, колодязь питний) за адресою: 13635. Житомирська область, Ружинський район, с. Бистрик, вул. Гагаріна, 43. Підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 96677545 від 08.09.2017 року.

15 вересня 2017 року позивач звернувся до Ружинської державної нотаріальної контори Ружинського району Житомирської області з проханням посвідчити договір купівлі- продажу житлового будинку № 43. що розташований в с. Бистрик Ружинського району Житомирської області по вул. Гагаріна.

У відповіді від 15 вересня 2017 року № 1678/01-16 вказано, що земельні ділянки площею 0,2200 га та 0,1300 га, які розташовані в с. Бистрик, вул. Гагаріна, 43 Ружинського району Житомирської області належать іншому власнику - гр. ОСОБА_3.

В судове засідання позивач не зявився надіслав заяву просить справу слухати у його відсутність позовні вимоги задовільнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради не зявився, надіслав заяву справу слухати у їх відсутність проти задоволення позову не заперечють.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 286671 виданого виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради від 06 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 померла, 06.05.2016 року.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 748828 виданий гр. ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 і на підставі рішення від 8 грудня 2009 року 33 сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради є власником земельної ділянки площею 0.1300 га., земельна ділянка розташована Житомирська область, Ружинський район, с. Бистрик.

Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 748829 виданий гр. ОСОБА_4, яка проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 і на підставі рішення від 8 грудня 2009 року 33 сесії 5 скликання ОСОБА_2 сільської ради є власником земельної ділянки площею 0.2200 га., земельна ділянка розташована Житомирська область, Ружинський район, с. Бистрик.

Відповідно витягу відділу у Ружинському району Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.02.2018 року вбачається, що площа земельної ділянки 0. 1300 га., нормативна грошова оцінка земельної ділянки 1967, 63 грн.

Відповідно витягу відділу у Ружинському району Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 21.02.2018 року вбачається, що площа земельної ділянки 0. 2200 га., нормативна грошова оцінка земельної ділянки 290800, 51 грн.

І

Відповідно ст. 377 Цивільного Кодексу України вказано, що особі, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду,

переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

У відповідності до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законодавством.

Те, що позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими спорудами підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 листопада 1991 року № 167, яке видане Державним нотаріусом.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

На підставі абз. 2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-У) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-УІ).

Відповідно до ч.4 ст. 25, ст. 331, 346 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті; право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої; право власності припиняється у разі смерті власника, у зв'язку з чим позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на земельні ділянки.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8, 124 Конституції, статей 26, 30, 87; 90, 97, 100, 102, 108, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161. 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЩІК України,статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.1300 га. на імя ОСОБА_3, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, Ружинського району Житомирської області ( державний акт на право власності серії ЯК № 748828 від 21 грудня 2009 року ) для ведення особистого селянського господарства та державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2200 га. на імя ОСОБА_4, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Ружинського району Житомирської області ( державний акт на право власності серії ЯК № 748829 від 21 грудня 2009 року ) для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд слід визнати недійсними та визнати право власності на вказані вище земельні ділянки за позивачем ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 377, 378 ЦК України, ст.ст. 19, 48, 89, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовільнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.1300 га. на імя ОСОБА_3, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, Ружинського району Житомирської області ( державний акт на право власності серії ЯК № 748828 від 21 грудня 2009 року ) для ведення особистого селянського господарства.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.2200 га. на імя ОСОБА_4, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради Ружинського району Житомирської області ( державний акт на право власності серії ЯК № 748829 від 21 грудня 2009 року ) для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 0.1300 га., яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, Ружинського району Житомирської області, кадастровий номер :04:002:0046 для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Визнати право власності на земельну ділянку площею 0.2200 га., яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради, Ружинського району Житомирської області, кадастровий номер :04:002:0269 для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. М. Грек.