Справа № 732/1620/18
Провадження № 2-о/732/135/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2018 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Карпинської Н.М., при секретарі - Пінчук С.М., за участі заявника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу ОСОБА_2) про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

заявник звернувся до суду і просив встановити, що його мати ОСОБА_3 на час своєї смерті постійно проживала з ним за адресою:Чернігівська область, Городнянський район, с. Ільмівка, вул. Молодіжна, 12 .

У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримав і просив їх задовольнити. Вказав, що внаслідок стану здоров"я мати з січня 2015 року по день своєї смерті (27.06.2016 року) проживала з ним за вище згаданою адресою, однак місце реєстрації не змінювала, тому виникли ускладнення з оформленням спадщини.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився. Неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом з"ясовано усі обставини на які посилається заявник та досліджено докази, якими він їх обґрунтовує.

У відповідності до положень ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно вимог Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз"яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі, крім іншого, поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 27.06.2016 року у віці 75 років, про що 29 червня 2016 року виконкомом Ільмівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області зроблено актовий запис про смерть № 07 (а.с. 7).

Перед смертю ОСОБА_3 потребувала стороннього догляду і проживала у сина (заявника) за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, с. Ільмівка, вулиця Молодіжна, буд.12, однак адресу реєстрації не змінювала. Фактично проживала за вище вказаною адресою ОСОБА_3 з січня 2015 року по день своєї смерті 27 червня 2016 року.

Родинні відносини між заявником та померлою, як сина та матері, підтверджуються свідоцтвом про народження серії V-УР № 1185468 (а.с. 6)

Показання свідка ОСОБА_4 підтверджують обставини, викладені заявником. Свідок ОСОБА_4 під присягою, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, вказала, що через стан здоров"я ОСОБА_3 з січня 2015 року по день своєї смерті проживала у сина - заявника.

Провівши аналіз доказів у їх сукупності, зіставивши їх дані між собою, суд дійшов однозначного висновку, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_3 є останнє її місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, де вона проживала разом із сином-спадкоємцем (заявником по справі) з січня 2015 року по день своєї смерті - 27 червня 2016 року.

Встановлення цього факту безпосередньо породжує у заявника юридичні наслідки, зокрема право подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, а за відсутності судового рішення, не має документів, що визначені у п.1.13 глави 10 Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 263-265, 315, 319, 354 ЦПК України, ст.1221 ЦК України, Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Встановити факт того, що місцем відкриття спадщини ОСОБА_3, померлої 27.06.2016 року, є останнє її місце проживання:Чернігівська область, Городнянський район, с. Ільмівка, вул. Молодіжна, 12 , де вона проживала з січня 2015 року по день її смерті (27.06.2016 року) разом із сином ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Карпинська Н.М.