Справа № 487/3099/17
Провадження № 2/487/240/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі судді Біцюка А.В., за участю секретаря Попович В.Б., представника позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в приміщенні суду справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20) до ОСОБА_4 (м. Миколаїв, вул. Курортна, 13-а, кім. 45), ОСОБА_3 (м. Миколаїв, вул. Курортна, 13-а, кім. 45), про відібрання дітей, -

В С Т А Н О В И В:

08.06.2017 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_3, про відібрання дітей.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 45. На їхньому утриманні знаходяться діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 Житлове приміщення, в якому проживає родина, потребує ретельного прибирання та покращення санітарно-гігієнічних умов проживання. Відповідачі не слідкують за порядком в кімнаті, зловживають алкогольними напоями. На засіданні комісії по захисту прав дитини було встановлено, що відповідачі неналежним чином виконують свої батьківській обовязки, не піклуються про їхнє здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток. За таких обставин, рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 29.05.2017 року діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 відібрані у батьків, та на даний час знаходяться в Миколаївському обласному будинку дитини на повному державному забезпеченні. Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської радиОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнавали, заперечували проти задоволення позову, суду пояснили, що у них в приміщенні наявні всі умови для належного та достатнього розвитку дитини, за винятком того, що їх житло потребує ремонту. Вони в повній мірі піклуються про дітей, належним чином їх виховують, в звязку з чим просять суд в позові відмовити в повному обсязі та повернути дітей.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, кім. 45.

Разом з ними проживають та знаходяться на їхньому утриманні їх діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3

Підставою звернення до суду з позовом, як зазначено у позовній заяві, стало те, що відповідачі не слідкують за порядком в кімнаті, зловживають алкогольними напоями, на неодноразові профілактичні бесіди з приводу належного виховання та утримання дітей не реагують, а також поводяться неадекватно та залишили дітей без догляду, про що повідомлено на "горячу лінію" служби.

В якості доказів наведених обставин позивачем надано наступні документи.

Згідно акту від 12.05.2017р. обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_6, в якому зазначено, що у дітей є ліжко, ваночка, засоби гігієни частково, постільна білизна брудна. Умови проживання потребують поліпшення.

Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_6 від 13.03.2017р. умови проживання в кімнаті гуртожитку: є ліжко дитяче, речі розкидані, кімната потребує прибирання, наявний неприємний запах. Для виховання та розвитку дитини в кімнаті створено такі умови: є ліжко двоспальне, ліжко дитяче, телевізор, шафа електро плита.

Як вбачається з листа начальника служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 14.03.2017р., Батьки ОСОБА_6 перебувають у шлюбі, виховують двох дітей: ОСОБА_5, 03.03.2016р., ОСОБА_6, 31.12.2016р., та потребують підвищення виховного потенциалу, доглядають дітей в межах власного розуміння та можливостей, але не мають достатніх навичок гсподарювання, не розрізняють коли помешкання потребує прибирання. Зі слів матері, вона бажає доглядати за дітьми належним чином, але не знає як це робити і не вміє, потребується супровід родини.

Аналогічний зміст має лист начальника служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 22.03.2017р.

Згідно довідок-характеристик ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які видані ДОП СП Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7, ОСОБА_2 характеризується посередньо, у зловживанні алкогольними напоями не помічена, а ОСОБА_3 характеризується негативно, але відомості мають загальний характер та зазначені зі слів сусідів.

Згідно акту обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_3 від 17.07.2017р., в квартирі мається одна кімната, кухня та санвузли окремі, в кімнаті наявне світло, опалення централізоване, кімната мебльована, батьки зробили ремонт для поліпшення умов проживання, пліснява та неприємний запах відсутні, підлога застелена килимами, для молодшої дитини є дитяче ліжко, старша дитина спала з батьками на кроваті, наявні дитячі іграшки, одяг для дітей, дитяча ваночка.

29.05.2017 року Виконкомом Миколаївської міської ради прийнято рішення №383 «Про негайне відібрання дітей, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, та влаштування їх до Миколаївського обласного будинку дитини», відповідно до якого на даний час діти перебувають в Миколаївському обласному будинку дитини на повному державному забезпеченні.

Згідно висновку, наданого суду, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним відібрання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_2, без позбавлення їх батьківських прав.

Згідно ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, тобто коли батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

Пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Сімейного Кодексу передбачено, що 1. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

Європейський суд з прав людини у рішення по справі «Савіни проти України» підкреслив, що при вирішенні питання про відібрання дітей від батьків необхідно чітко встановити, чим зумовлено незадовільність виховання дітей; чи є такі дії єдиним безальтернативним вирішення цієї проблеми та чи є достатньо виправданим таке серйозне втручання в сімейне життя.

Відібрання дітей у батьків є одним із крайніх заходів впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При цьому, ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обовязку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини).

Як вбачається з доказів наданих позивачем , має місце недостатність виховного потенціалу у відповідачів в організації побуту, але ними зроблено відповідні висновку і розуміння наслідків такої поведінки, про що свідчить зроблений ними ремонт за місцем проживання та створення належних умов для проживання та виховання дітей.

Вказані обставини свідчать, що відсутні підстави для серйозне втручання в сімейне життя відповідачів та застосування такого заходу впливу на них, як відібрання дітей.

Доказів того, що відповідачі є хронічними алкоголіками суду не надано, а інформація стосовно фактів зловживання алкоголем, яка міститься в документах наданих суду, має загальний характер і не може бути доказом у справі, оскільки не містить посилання на конкретне джерело такої інформації.

Висновок органу опіки та піклування про доцільність відібрання дітей судом не приймається до уваги, оскільки обставини про залишення відповідачами дітей без нагляду в небезпечних умовах та про антисоціальний спосіб життя, зазначені в ньому як підстава для відібрання дітей, мають загальний характер і не підтверджені відповідними доказами при розгляді справи.

Враховуючи наведене підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) у задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_3, які проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, кімн.45, про відібрання дітей.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, 2а) протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.02.2018 року.

Суддя Біцюк А. В.