САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/6027/17
Провадження № 2/206/180/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2018 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Дубовик Г.Е., Колтаковій М.К., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, третя особа головний державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису від 13.06.2017 року №700, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо звернення стягнення 518774,93 грн., з неї приватного підприємця таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що 27 вересня 2006 року згідно кредитного договору №DT/019 вона відкрила кредитну лінію з лімітом кредитування 10 000 доларів США, з терміном повернення 27 вересня 2009 року. Даний кредит був отриманий для розширення бізнесу. До 2008 року вона кредит сплачувала вчасно. 15 червня 2011 року заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з неї та її колишнього чоловіка за кредитним договором від 27.09.2006 року на корить ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто 61273,50 грн. 21.07.2011 року на виконання даного рішення державним виконавцем Самарського ВДВС було описано, арештовано та вивезено працівниками ПАТ КБ «ПриватБанк» майно, яке належне їй та фірмам з яким вона працювала. Вона намагалася повернути майно, частинами погашала заборгованість за кредитом. Однак, заборгованість не зменшувалась, проценти зростали, вилучене в неї майно невідомо куди поділось. З 2014 року банк її не тривожив, ніяких листів та повідомлень не надсилав.13.06.2017 року приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис щодо стягнення з неї приватного підприємця на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 518774,93 грн. Вважаэ, що нотаріус не повинна була вчиняти виконавчий напис, оскільки вона не дотрималася порядку вчинення виконавчих написів, а саме не перевірила безспірність заборгованості. До того ж, приватний нотаріус не мала права вчинити виконавчий напис, оскільки строк договору, укладеного нею закінчився. Вона не погоджується з розміром заборгованості зазначеним у виконавчому написі, оскільки банк на його підтвердження повинен був надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції. Банк не повідомив її про наявність заборгованості за кредитом та не надав їй строк на добровільне погашення заборгованості. Вчинення виконавчого напису, порушило її право на виконання вимог кредитного договору в порядку передбаченому кредитним договором.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, підтвердили обставини викладені у позові, наполягали на його задоволенні.

Відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності та письмові заперечення в яких зазначила, що не погоджується з визначення її статусу відповідача, оскільки нотаріус не є стороною правовідносин, на підставі яких виникли взаємні зобовязання сторін, а вона тільки здійснила нотаріальну дію, яка полягала у вчиненні виконавчого напису, тобто дію, за результатами якої були змінені права боржника та кредитора. Спори щодо оскарження вчинених нотаріусом виконавчих дій (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Нотаріус у таких спорах може залучатися, як третя особа. Вважала, що нею відповідно до вимог закону був вчинений виконавчий напис.

Третя особа головний державний виконавець Самарського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухав доводи позивача та її представника, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 27.09.2006 року між ПриватБанк, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та приватним підприємцем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №DТ/019 у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 10000 доларів США на поповнення оборотних коштів (а.с.18,19).

30.06.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5468, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом стягнення грошових коштів у сумі 518774,93 грн. з приватного підприємця ОСОБА_2, які є її боргом за кредитним договором №DТ/019 від 27.09.2006 року (а.с.17).

Таким чином, з викладеного слідує, що спірні відносини виникли між сторонами з приводу кредитних коштів, наданих банком позивачу ОСОБА_2 на її господарську діяльність, як приватному підприємцю.

Підприємницька діяльність позивача до теперішнього часу не припинена, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань та копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.

Позивачем заявлена вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав спірності та недоведеності стягнутого нотаріусом розміру заборгованості за кредитним договором №DТ/019 від 27.09.2006 року, не надіслання вимоги про погашення заборгованості, вчинення виконавчого напису після закінчення строку виконання основного зобовязання.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 24 ЦК України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Відповідно до ч.1,2 ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Відповідно до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат").

Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.

За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Отже враховуючи, що позивач звернулась до суду з дійсним позовом за захистом права відповідно до положень цивільного законодавства, як фізична особа, а виконавчий напис був вчинений відносно фізичної особи-підприємця на виконання кредитних зобовязань за кредитним договором укладеним нею, також як фізичною особою-підприємцем, то суд не вбачає підстав для можливості захисту прав позивача, саме як фізичної особи, в межах розгляду дійсної справи.

Разом з цим, виходячи з наявності спірних правовідносин щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то позивач з урахуванням свого статусу фізичної особи-підприємця та статусу ПАТ КБ «ПриватБанк» (юридичної особи), не позбавлена права на звернення до суду з відповідним позовом, з дотриманням вимог щодо його підсудності відповідному господарському суду.

Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позивача ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 259,263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Повний текст рішення складено 29 січня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В. Зайченко