У Х В А Л А

судового засідання

"16" лютого 2018 р. м.Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі- Потюк В.М.

з участю приватного виконавця ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в :

приватний виконавець виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, покликаючись на те, що у неї перебуває виконавче провадження ВП №55222088 з примусового виконання ухвали №464/1923/15-ц виданої 24.09.2015 року Сихівським районним судом м.Львова про: визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4: відповідач зобов'язується погасити заборгованість перед позивачем за договором позики від 25 липня 2014 р. у такі терміни: - до 30 вересня 2015 року - 40000,00 грн.; - до 30 жовтня 2015 року - 40000,00 грн.; - до 30 листопада 2015 року - 40000,00 грн. Залишок заборгованості, який слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 становить 20867,30 грн. На даний час ухвалу суду не виконано, не дивлячись на те, що нею вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього ухвалою. Станом на сьогоднішній день боржником заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання ухвали суду боржником не вчинено, на виклик виконавця для дачі пояснень боржник не зявляється. Таким чином, наявність у ОСОБА_4 невиконаного зобовязання, покладеного на нього згідно ухвали №464/1923/15-ц виданої 24.09.2015 року Сихівським районним судом м.Львова, є підставою для його обмеження у праві виїзду за межі України, до сплати ним заборгованості. Просить подання задовольнити.

Приватний виконавець та стягувач у судовому засідання подання підтримали, з підстав викладених у поданні. Просять подання задоволити.

Боржник у судове засідання не зявився, однак подав заперечення на подання, з якого видно, що він просить відмовити у задоволенні вищезазначеного подання, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у його відсутності на підставі наявних доказів, достатніх для постановлення рішення.

Розглянувши подання, подані державним виконавцем документи, заслухавши пояснення приватного нотаріуса, стягувача, суд приходить до висновку, що таке подання слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 виконавче провадження ВП №55222088 з примусового виконання ухвали №464/1923/15-ц виданої 24.09.2015 року Сихівським районним судом м.Львова про: визнати мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_4: відповідач зобов'язується погасити заборгованість перед позивачем за договором позики від 25 липня 2014 р. у такі терміни: - до 30 вересня 2015 року - 40000,00 грн.; - до 30 жовтня 2015 року - 40000,00 грн.; - до 30 листопада 2015 року - 40000,00 грн. Залишок заборгованості, який слід стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 становить 20867,30 грн.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено остаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено обовязок державного виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до положень ст.6 Закону України „Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Таким чином, наявність у ОСОБА_4 невиконаних зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Як вбачається із поданих копій матеріалів виконавчого провадження, що до даного часу жодних коштів боржником сплачено не було, рішення суду не виконується, а приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів для примусового виконання рішення, боржник ухиляється від виконання зобовязань, відтак наявні всі підстави для забезпечення вчасного та повного виконання боржником рішення суду про стягнення коштів шляхом тимчасового обмеження його виїзду за кордон.

Згідно із ст. 6 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі наведеного та враховуючи наявність обставин, що унеможливлюють виконання судового рішення, суд вважає, що подання є підставним та підлягає до задоволення повністю.

Керуючись ст. 258-260, 263, 353, 354, 441 ЦПК України, ст.18 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України, суд, -

у х в а л и в:

подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 ідент. № НОМЕР_1, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобовязань, покладених на нього ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 24.09.2015 року про визнання мирової угоду по №464/1923/15-ц, до сплати залишку заборгованості на користь ОСОБА_3, що становить 20867,30 грн.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 16.02.2018 року.

Суддя Мартинишин М.О.