Справа № 214/1099/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про звільнення від сплати судового збору

20 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору по цивільні справі № 214/1099/18 за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту перебування особи на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 року заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт її перебування на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, який помер 22.12.2016 року.

Одночасно із заявою ОСОБА_2 подала заяву про звільнення її від сплати судового збору за її предявлення у звязку зі скрутним матеріальним становищем, оскільки вона отримує пенсію в щомісячному розмірі 1432,26 грн., а тому сплата судового збору в розмірі 352,40 грн. є для неї значною сумою.

Суддя, розглянувши вимоги заяви, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також звільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.136 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.109.2014 року «Про застосування судами законодавства про сувої витрати у цивільних справах», при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, повязані із судовими витратами у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та інших нормативно-правових актів, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з іншого боку.

Згідно з п.п.60-67 рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95, «…сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету».

Із аналізу вказаних норм та прецедентної практики Європейського суду з прав людини слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору лише з підстав, повязаних з майновим становищем сторони.

Як вбачається з долучених до заяви доказів, ОСОБА_2 дійсно отримує мінімальну пенсію за віком за Списком №2 в розмірі 1432,26 грн., що підтверджується довідкою Криворізького ЦОУ ПФУ Дніпропетровської області №3142/02/23 від 22.06.2017 року, при цьому інших доходів окрім мінімальної пенсії не має, тобто дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому сплата нею судового збору за предявлення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в сумі 352,40 грн., є для неї непомірною.

За даних обставин, враховуючи скрутне матеріальне становище заявника та з метою забезпечення гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод від 04.11.1950 року права на доступ до суду, суддя вважає за необхідне подану ОСОБА_2 заяву про звільнення її від сплати судового збору задовольнити.

Керуючись ст.136 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати нею судового збору в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. за подання нею заяви про встановлення факту перебування особи на утриманні, заінтересована особа Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Євтушенко О.І.