Справа № 493/2422/17
Провадження № 2/493/131/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді НАУМЧАК Л.І.

за участю секретаря ШЕСТУН І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Свої заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що в м. Балта Одеської області по вул. Ленінградська, 66 на земельній ділянці площею 1000 кв. м. розташований житловий будинок з господарськими будівлями, який був збудований в 1992 року відповідно до рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області № 215 від 02 квітня 1992 року позивачем з її чоловіком ОСОБА_2 за спільні кошти під час їх шлюбу. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями є обєктом їх спільної сумісної власності.

08 грудня 2016 р. ОСОБА_2 помер. Після його смерті ОСОБА_1 як спадкоємець за законом першої черги прийняла його спадщину у вигляді належної йому 1/2 частини вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями, тобто його рівної частки з їх з ним сумісної власності, так як у відведений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття його спадщини.

Коли позивач звернулася до нотаріуса з питанням про видачу свідоцтва про право на спадщину, то нотаріус, оглянувши всі надані ОСОБА_1 документи на житловий будинок, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як мій чоловік ОСОБА_2 за свого життя не отримав свідоцтво про право власності на збудований нами будинок. Чому він не отримав цього свідоцтва, позивачу невідомо.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 надавши пояснення, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до суду не з'явився, але надав відгук на позовну заяву, в якому просить розглянути справу відповідно до вимог чинного законодавства та за їх відсутності. (а.с.53)

Суд, ознайомившись з доводами позивача, оцінивши докази, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 08 грудня 2016 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 474538. (а.с.6)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: м. Балта Одеської області по вул. Ленінградська, 66.

ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_2, померлого 08.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІІ-ВГ № 388361. (а.с.5)

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту не складав, а тому спадкування в тому числі і на житловий будинок з господарськими будівлями має здійснюватись за законом. При цьому, є перешкоди для нотаріального оформлення права на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом, спадкоємцем, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

За час свого життя ОСОБА_2 не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на зазначений будинок та виготовити на власне ім'я свідоцтво на право власності на житловий будинок у звязку з цим приватний нотаріус Балтського районного нотаріального округу не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом та зареєструвати право власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що згідно копії технічного паспорту станом на 30.11.2017 р. (а.с.8-12) копії технічного паспорту станом на 23.01.1990 р. (а.с.13-17) забудовником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Ленінградська, буд. 66, значиться ОСОБА_2.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 05.02.1991 р. посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою, - ОСОБА_2 купив у ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, жилою площею 1306 кв.м., що знаходиться в м. Балта Одеської області по вул. Ленінградська, 66. (а.с.18-19)

Відповідно до копії будівельного паспорту, копії виписки з рішення виконкому Балтської міської ради народних депутатів трудящих № 215 від 02 квітня 1992 року ОСОБА_2 надано дозвіл замість старого житлового будинку на ділянці в м. Балта по вул. Ленінградській, 66, будівництво нового жилого будинку. (а.с.20-26-23)

Отже, матеріали справи свідчать, що будинок збудовано на земельній ділянці, переданій в користування в установленому законом порядку для будівництва житлового будинку.

З копії спадкової справи до майна ОСОБА_2, померлого 08.12.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_5 вбачається, що після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 155/2017, на спадщину заявила ОСОБА_1 (а.с.62-76)

Син позивача ОСОБА_6 на спадщину батька ОСОБА_2 не претендує, тому просить повністю задовольнити позовні вимоги його матері ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: вул. Ленінградська, 66, м. Балта, Одеської області, про що свідчить його заява, яка була надана на адресу суду 19.01.2018 р.(а.с.81)

Обов'язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об'єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 року. Саме з цього дня набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 29.06.1998 року за № 121. Таким чином, права, набуті (шляхом створення або придбання нерухомості) у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, однак без державної реєстрації, можна вважати такими, що виникли та набуті в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За таких обставин позивач вправі заявляти вимогу про набуття ним права на нерухоме майно - будинок в порядку спадкування за законом, позовні вимоги є правомірними.

Відповідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд,прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 24.06.2011 N 91 :

документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

В листі Державної реєстраційної служби від 12.03.2013 року №95-06-15-13 «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року» визначено, що для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05.08.1992, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічний паспорт на обєкт нерухомого майна.

На підставі вищенаведеного та технічного паспорта, (а.с.8-12) копію якого додає до даного позову позивач, видно, що збудований ОСОБА_2 житловий будинок з господарськими будівлями до 05.08.1992 р., тобто будинок вважається завершений і зданий до експлуатації ще за життя ОСОБА_2 і презюмуються, що він набув на нього право власності як на обєкт завершеного будівництва.

Спадкодавець не оформив право власності на будинок за життя, проте факт належності будинку спадкодавцю є доведеним.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, отже позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином приймаючи до уваги викладене та те, що іншим шляхом права позивача на спадкове майно захистити неможливо, тому суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.16, 328, 1216-1223, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ. Д), загальною площею 78,5 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., з погрібом (літ. Д1), котельнею (літ. Е), сараєм (літ.А), убиральнею (літ. Ж), ганком (№1), розташовані за адресою: вул. Ленінградська, 66, м. Балта, Одеської області на земельній ділянці площею 1000 кв. м., які раніше належали ОСОБА_2, померлому 08 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 26.01.2018 року.

СУДДЯ