Провадження №22-ц/772/262/2018
Головуючий у суді першої інстанції Овсюк Є. М.
Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 рокуСправа № 212/2-5412/11м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Ковальчука О.В., Якименко М.М., секретар - Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року, ухваленого під головуванням судді Овсюка Є.М. у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, повний текст складено 12 серпня 2016 року, за заявою ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, -

встановив:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа за позовом Прокурора м. Вінниці в інтересах ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення суми простроченої заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2016 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1337 від 18.01.2008 в сумі 822578,16 грн., з яких основний борг 344437, 53 грн., проценти за користування кредитними коштами 242171, 00 грн., пеня за простроченими основним боргом та процентами 240562, 05 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 6890 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір поруки, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» філії - Вінницьке міське відділення №8672 від 18.01.2008 №634. Стягнуто з АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено.

Рішення набрало законної сили 22 листопада 2017 року (відповідно до рішення Апеляційного суду Вінницької області).

26 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про ухвалення додаткового рішення та просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із ПАТ «Державний ощадний банк України» на його користь судові витрати, понесені ним за сплату судового збору за зустрічним позовом та витрат, пов'язаних з проведенням двох почеркознавчих експертиз, відповідно до квитанцій, долучених до матеріалів справи.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні заяви.

Не погодившись із додатковим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та ухвалити нове додаткове рішення, яким стягнути на його користь судові витрати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що додаткове рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки рішенням суду від 29.03.2016 його позов задоволено, але не було в повній мірі вирішено розподіл судових витрат, понесених ОСОБА_2 при розгляді його позову.

Суд, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Встановлено, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала справа за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним.

При розгляді цієї справи ОСОБА_2 поніс судові витрати, зокрема, по сплаті судового збору за подання зустрічної позовної заяви, в розмірі 243,60 грн, що підтверджується квитанцією №102585.4.1 від 05.05.2014 (Т. 2 а.с.24).

В матеріалах справи наявна квитанція №В021213529 від 17 листопада 2014 року, якою підтверджується оплата ОСОБА_2 вартості експертизи №1869/1970/14-21 на рахунок КНДІСЕ МЮУ в розмірі 1230 грн. (Т.2 а.с. 192).

На аркуші 113 (Том 3) міститься квитанція №0.0.467802405.1 від 26.11.2015, відповідно до якої ОСОБА_2 сплатив на рахунок ДНДЕКЦ України 450 грн. 24 коп.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що питання розподілу судового збору судом під головуванням судді Короля О.П. у рішенні від 29.03.2016 вирішено та стягнуто судовий збір в дохід держави, пропорційно задоволеним вимогам, а тому підстав для ухвалення додаткового рішення немає.

Апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Така ж норма містилась у ст. 220 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду заяви.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29 березня 2016 року первісний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №1337 від 18.01.2008. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 6890 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано недійсним договір поруки, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ВАТ «Державний ощадний банк України» філії - Вінницьке міське відділення №8672 від 18.01.2008 №634. Стягнуто з АТ «Ощадбанк» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в дохід держави в розмірі 551, 20 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 про визнання кредитного договору недійсним - відмовлено (Т. 3 а.с.197-199).

З наведено вбачається, що суд першої інстанції ухвалив рішення, в якому вирішив питання розподілу судових витрат, однак не в повній мірі.

На думку колегії суддів, з аналізу вказаних норм випливає, що додаткове рішення може бути ухвалене і тоді, коли суд вирішив питання про розподіл судових витрат лише частково.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що понесення ОСОБА_2 судових витрат підтверджується матеріалами справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини у справі та невірно застосував норми процесуального права, а тому додаткове рішення слід скасувати та ухвалити нове додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задоволити.

За правилом п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права є підставами, зокрема, для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Додаткове рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11 серпня 2016 року - скасувати.

Постановити нове додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (розташованого за адресою: вул. Госпітальна, 12-г, м. Київ, ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 243,60 грн. та за оплату вартості експертиз в розмірі 1230 грн. і 450,24 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Сало Т.Б.

Судді: /підпис/ Ковальчук О.В.

/підпис/ Якименко М.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.

Повний текст виготовлено 26 січня 2018 року