08 листопада 2018 року
Рiвненський мiський суд Рівненської області
в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою №12 у будинку 24 по вул. Романа Шухевича у м. Рівне.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що їй належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
В даній квартирі прописаний, окрім неї, ОСОБА_3, який являється її колишнім зятем.
Ще з 2014 року відповідач не проживає в квартирі оскільки переїхав на постійне місце проживання за межі території України, а саме до Російської Федерації, де мешкають його батьки. Добровільно виселитися з її квартири відповідач відмовляється. Таким чином, виселити (зняти з реєстраційного обліку) із вищезазначеної квартири в позасудовому порядку неможливо.
Факт прописки відповідача в її квартирі значно ускладнює вільне користування квартирою, скільки, відповідач не проживає за місцем реєстрації, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг і оплачує комунальні та інші послуги вона сама без сторонньої фінансової допомоги, що ставить її в матеріально скрутне становище та порушує її особисті права на володіння, користування та розпорядження житлом на свій розсуд.
За таких підстав, вона звернулася до суду із заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Просить позов задоволити.
До початку судового засідання позивач надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити, розгляд справи проводити без її участі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі відсутності відповідача.
Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача не надійшло.
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з»явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
Через канцелярію суду ОСОБА_4, ОСОБА_5. ОСОБА_6 подали в якості свідків заяви, в яких вказали, що відповідач з грудня 2013 року у спірній квартирі не проживає.
Враховуючи заяву позивача, письмові пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, встановив наступне.
Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Предметом даного позову являється захист прав власності на житло, яке знаходиться у приватній власності позивача і це регулюються цивільним законодавством.
З встановлених обставин випливають правовідносини між членими сім"ї, які користуються зазначеним житлом.
Таким чином, дані до встановлених правовідносин необхідно застосовувати цивільне законодавство, що регулює питання користування житлом членів сім"ї власника житла, яке знаходиться у приватній власності позивача.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім"ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один (1) рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема:
- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;
- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;
Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 21775229 від 08.08.2017 року.
У належній позивачу квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Романа Шухевича, б. 24, кв. 12 зареєстровані: ОСОБА_7 та ОСОБА_3, про що свідчать записи в адресній картці, виданій Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради, проживаючих у цій квартирі.
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Романа Шухевича, б. 24, кв. 12 не проживає без поважних причин більше 4-х років.
Факт непроживання відповідача ОСОБА_3 у спірній квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Романа Шухевича, б. 24, кв. 12 підтверджується актом про відсутність (не проживання) ОСОБА_3І за місцем реєстрації від 02.06.2018 року, складеним комісією у складі сусідів позивача. Акт затверджений начальником ЖКП «Перспективне» ОСОБА_8.
Дійсність зазначеного акту сумнівів у суду щодо його об'єктивності та правдивості не викликає, оскільки особи, що його склали, є сусідами позивача, яким, на переконання суду, достовірно може бути відомо про осіб, які проживають у належній позивачу квартирі, а тому цей акт приймається судом як доказ.
Через реєстрацію вiдповiдача у квартирі позивач не може у повній мірі здійснювати реалізацію своїх прав власника нерухомого майна та, крім того, несе додаткові і невиправдані витрати по утриманню квартири, що пов'язані із реєстрацією у квартирі відповідача.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідностатті 319 ЦК Українивказані права здійснюються власником на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до вимог частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оцiнюючи дослiдженi по справi докази в їх сукупності, суд встановив, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що відповідач ОСОБА_3 у квартирі за адресою: м. Рівне, вул. Романа Шухевича, б. 24, кв. 12 не проживає понад один рік без поважних причин, а тому, вiдповiдно до вимог частини другої статті 405 ЦК України повинен бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності його понад встановлені строки.
Виходячи з наведеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.
Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, однак позивач просить судові витрати покласти на неї, відтак суд не здійснює розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст.258,259,264,265,273,280,281,282,284,289,352,354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право на користування квартирою № 12 у будинку 24 по вул. Романа Шухевича у м.Рівне.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4.
Суддя Н.Г. Кучина