Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/306/18
Справа № 279/4206/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача в якому зазначили, що на підставі договору дарування та договору про поділ спільного майна є співвласниками квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстрований відповідач. Після розірвання шлюбу між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем, останній в квартирі не проживає, що стверджується актом сусідів та представника КВЖРЕП. На даний час позивач ОСОБА_1 перебуває в шлюбі зі ОСОБА_4. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, тому, на підставі ст.405 ч.2 ЦК України, просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, а саме квартирою №15 в будинку №36 по вул.Грушевського в м.Коростені Житомирської області.

Сторони повідомили про розгляд справи в їх відсутності.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини повязані з користуванням житловим приміщенням. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №99 від 4.06.2009 року. 10.08.2012 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_5 посвідчено договір про поділ нерухомого майна ( квартири), що є спільною сумісною власністю. За умовами даного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_1 домовились про поділ квартири АДРЕСА_2 по 1/2 частці у кожного, з припиненням права спільної сумісної власності та набуттям права спільної часткової власності.

За договором дарування частки квартири, посвідченого 13.11.2012 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу ОСОБА_5, відповідач у справі ОСОБА_3, відчужив на користь ОСОБА_6 та ОСОБА_2 належну йому на праві власності 1/2 частку квартири АДРЕСА_3.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житлом, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги. Особистих речей не зберігає,

фактично постійно проживає за іншою адресою, що підтверджується наданою суду заявою від 14.02.2018 року про визнання позовних вимог позивачів, а також актом, засвідченим 13.03.2017 року начальником КВЖРЕП №2 .

Після відчуження спірного майна позивачі не надавали згоди на користування належним їм майном відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивачі мають право на захист свого права власності.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Згідно п.1 ч.1ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.

Відповідно до п. 34 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на встановлені обставини суд вважає за необхідне задовольнити вимоги власників майна та визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою №15 в будинку №36 по вул. Грушевського в м.Коростені Житомирської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст.150 ЖК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року", ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування квартирою №15 в будинку №36 по вул. Грушевського в м.Коростені Житомирської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ВН 513244, виданий 01.02.2011 року.

Позивач ОСОБА_2, місце проживання:11500, АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_2, паспорт серії ВН 566136, виданий 12.07.2012 року.

Представник позивачів ОСОБА_7, місце знаходження:м.Коростень, вул.Грушевського, 15, офіс 4, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №804 видане на підставі рішення Вінницької обласної КДКА 22.01.2013 року.

Відповідач ОСОБА_3, місце проживання: 56501, АДРЕСА_5, РНОКПП НОМЕР_3, паспорт серії ВМ 817939, виданий 06.12.1999 року.

Суддя :