Справа №: 486/266/13-ц Провадження № 6/486/41/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Франчук О. Д.

при секретарі Донченко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області подання начальника Южноукраїнського міського відділу державної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту,

В С Т А Н О В И В

06 листопада 2018 року начальник Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту.

Подання мотивувала тим, що на виконанні у Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавче провадження № 39071291 з примусового вмконання виконавчого листа виданого 07 липня 2013 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ ПравексБанк грошових коштів у сумі 227 048, 59 грн. Будь-якого майна за боржником не зареєстровано, відомості щодо відкритих на його ім'я рахунків в банківських установах відсутні. На виклик державного виконавця боржник не з'явився. Станом на сьогоднішній рішення суду не виконується, у зв'язку з чим просила тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта.

У судове засідання начальник Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_1 не з'явилась, надіслала на адресу суду письмове клопотання, в якому просила суд проводити розгляд подання без її участі. Подання підтримала.

Суд, вивчивши подання та додані до нього документи, приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26 липня 2017 року було відкрите виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа № 486/266/13-ц виданого 04 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Правекс-Банк боргу у сумі 227048, 59 грн.

Як вбачається з акту державного виконавця від 20 липня 2018 року шляхом виходу за місцем мешкання боржника, за адресою: АДРЕСА_1, перевірити майновий стан боржника не виявилось можливим, в зв'язку з відсутністю мешканців.

Інших матеріалів до суду надано не було.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлені Законом.

Згідно зі ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені Законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Ці ж права людини закріплені ст. 12 Міжнародного пакту про громадські і політичні права.

Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року врегульовано порядок здійснення права громадян України на вїзд та виїзд з вищезазначеної держави, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, окрім того даним законом визначено випадки тимчасового обмеження громадян на виїзд з України та встановлено порядок розвязання спорів у цій сфері.

Згідно з положеннями п.19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Тобто ухилення від виконання зобовязань покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дія чи бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність майна або грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події, тощо).

Зі змісту ч. 3ст. 441 ЦПК Українивбачається, що суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише у разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем не було надано жодного доказу на підтвердження доводів про те, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань та вчиняє будь які дії, які ускладнюють виконання рішення суду; не надано доказів про те, які заходи здійснювались державним виконавцем для виконання рішення суду, зокрема доказів про те, що боржник отримував виклики до державного виконавця, що він має намір покинути територію України, так само відсутні дані про наявність у останнього закордонного паспорту.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

В задоволенні подання начальника Южноукраїнського міського відділу державної державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_3