Справа № 392/986/17
Провадження № 2/392/59/18
УХВАЛА

14 лютого 2018 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Березія Ю.А.,

при секретарі Кальній М.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру відшкодування шкоди у разі втрати годувальника,

в с т а н о в и в :

Представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на необхідність узгодження правової позиції з приводу обставин, які викладені в доповненні до позовної заяви, копія якої вручена представникові у судовому засіданні.

Представник позивач висловила заперечення з приводу заявленого клопотання, посилаючись на те, що зазначена підстава відкладення відсутня в статті 223 ЦПК України; представник позивача вважає, що представник відповідача зловживає процесуальними правами.

Заслухавши думку учасників справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтями 12 і 13 ЦПК України закріплені принципи цивільного судочинства, а саме змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства.

Так, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 43 ЦПК України гарантовано право учасників справи: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Статтею 49 ЦПК України визначено порядок збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміни предмету або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Так, сторони користуються рівними процесуальними правами (частина 1 статті 49 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду (частина 5 статті 49 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи провадження у справі відкрито 06 липня 2017 року в порядку, передбаченому статтями 122, 210 ЦПК України (в редакція, яка діяла станом до 15 грудня 2017 року), попереднє судове засіданні у справі не призначалось (а.с. 16).

13 лютого 2018 року до суду надійшла заява від позивача ОСОБА_3 про доповнення до позовної заяви від 23.06.2017 року про збільшення розміру відшкодування у разі втрати годувальника, в якій позивач вимагає збільшити розмір щомісячного відшкодування шкоди у разі втрати годувальника до 1009 гривень 12 копійок, з наведення розрахунку та додатком індексу споживчих цін для проведення індексації у 2016 2018 роках.

До вказаної заяви не додано доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї матеріалів відповідачеві ОСОБА_4.

У судовому засіданні представник відповідача не заявив клопотання про повернення позивачеві зазначеної заяви у звязку з порушенням порядку збільшення розміру позовних вимог.

Тому, враховуючи вимоги закону щодо рівності процесуальних прав сторін та справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, слід надати відповідачеві можливість підготувати відзив на подану заяву, відклавши розгляд справи.

Думку представника позивача про те, що представник відповідача зловживає процесуальними правами, суд вважає помилковими, оскільки клопотання представника відповідача заявлено в межах його прав, передбачених статтею 43 ЦПК України.

Керуючись 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

Клопотання представника відповідача задовольнити.

Відкласти розгляд справи, надавши представникові можливість узгодити правову позицію з відповідачем щодо заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя