Справа № 635/4846/17
Провадження № 2/635/872/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року селище Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді О.М. Пілюгіної

за участю секретаря Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом та просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1; визначити, що частка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, в праві спільної сумісної власності становила 1/3 частини квартири АДРЕСА_1; визнати за позивачем право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 41,50 кв.м., житловою площею 24,80 кв.м., на праві спільної сумісної власності зареєстрована за ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації. Відповідно до норм цивільного законодавства частка кожного з співвласників складає 1/3 частину. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом залишилися його дружина - позивач по справі та син - відповідач по справі. Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки постійно проживала з чоловіком на день його смерті. Відповідач спадщину після смерті батька не прийняв, та не заперечує проти визнання за позивачем права власності на частину майна померлого. Проте позивач позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті чоловіка, оскільки вона не була зареєстрована за адресою місця проживання спадкодавця, однак проживала разом з ним на цей час. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом.

Також позивачем до позову додано заяву про витребування доказів.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2017 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, залишена без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків позову терміном три дні з дня отримання копії ухвали суду.

18 вересня 2017 року зазначені в ухвалі недоліки позивачем усунені.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 вересня 2017 року відкрито провадження по справі.

30 листопада 2017 року позивачем до позову долучені додаткові письмові докази.

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, також просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, проти задоволення вимог позивача не заперечував, просив розглянути справу за його відсутності. Також вказав, що на спадщину після смерті ОСОБА_3 не претендує, заяву до нотаріальної контори не подавав.

Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано.

Враховуючи заяви учасників судового розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши докази по справі приходить до наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

При вирішенні питання про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1, судом досліджені наступні докази та з'ясовано, що ОСОБА_1 на момент смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1; здійснювала за ним догляд і вела з ним спільне господарство, про що свідчить акт депутата Липецької сільської ради Харківського району Харківської області Палок Л.Г. від 15 серпня 2017 року.

Крім того, відповідно до інформації № 899, наданої 15 серпня 2017 року Липецькою сільською радою Харківського району Харківської області, на день смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1; разом з ним фактично без реєстрації проживала його дружина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Аналізуючи, надані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5 та задовольняє вимогу позивача про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 41,5 кв.м. на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації.

Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, виготовлений КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15 липня 2017 року на ім'я ОСОБА_3 (помер); ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3; (частки співвласників не визначені).

Згідно архівних реєстраційних матеріалів Комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 41,50 кв.м., житловою площею 24,80 кв.м., зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 14 червня 1999 року відділом приватизації Харківського міжміського бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Сторонами не надано суду доказів щодо наявності обставин, які б мали істотне значення, та могли бути підставами для збільшення або зменшення частки співвласників в праві спільної сумісної власності на спірну квартиру.

Таким чином, суд визнає, що частка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3 та задовольняє вимоги позивача в цій частині, при цьому виходить з то, що квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить трьом співвласникам, частки кожного із співвласників є рівними.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 399167, видане 09 липня 2013 року виконавчим комітетом Липецької сільської ради Харківського району Харківської області, запис № 54 від 09 липня 2013 року.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 залишились його дружина - позивач по справі та син - відповідач по справі.

Родинний зв'язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, що видане 23 лютого 1973 року міським ЗАГС міста Херсон, де вказано, що 23 лютого 1973 року укладено шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1», запис № 228 від 23 лютого 1973 року.

Родинний зв'язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, що видане 03 жовтня 1974 року Жовтневою сільською радою депутатів трудящих Харківського району Харківської області, де вказано, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьками записані батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_1, запис № 21 від 03 жовтня 1974 року.

Постановою державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 01 листопада 2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки заявницею не надані документи, що стверджують факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті її чоловіка ОСОБА_3 у встановлений законом шестимісячний строк з дня його смерті. Також у постанові вказано, що в шестимісячний строк з дня смерті ОСОБА_3 до держнотконтори заяви від спадкоємців про прийняття або про відмову від спадщини не поступали, заповіт померлий не складав, свідоцтво про право на спадщину після вказаного спадкодавця держнотконтора не видавала, про що також свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49692656 від 01 листопада 2017 року та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49692729 від 01 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Часом відкриття спадщини за ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Статтями 1269 та 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець який на час відкриття спадщини проживав постійно із спадкодавцем, вважається, що прийняв спадщину, якщо не подав заяву про відмову від спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини.

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, прийняла спадщину після його смерті, оскільки судом визнано, що позивач на час відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_5 проживала постійно із спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 та не подала заяву про відмову від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до нотаріальної контори, суд задовольняє вимоги позивача про визнання права власності в порядку спадкування за законом та визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5, при цьому також враховує, що відповідач проти задоволення вимог позивача не заперечував.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 81, п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1261, 1269, 1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення: проживання однією сім'єю на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Визнати, що частка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5, у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить 1/3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 30 січня 2018 року.

Суддя О.М. Пілюгіна