Справа № 473/3629/17
РІШЕННЯ

іменем України

"21" лютого 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Лузан Л.В., при секретарях судового засідання - Багрін І.А., Гаврилової І.С., Бінько М.А.,

за участю: представника заявника - ОСОБА_4,

представника заінтересованої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_6, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року заявник ОСОБА_6 звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

В обґрунтування вимог зазначено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі ім. Петровського Комсомольського району Херсонської області УРСР. 22.12.1989 року останній був документований паспортом громадянина СРСР, виданим відділом внутрішніх справ Комсомольского РВ в м. Херсоні.

Між тим, на момент проголошення незалежності України, він хоча і проживав на території держави, проте паспорт громадянина СРСР в установленому законодавством порядку не змінив на паспорт громадянина України, а продовжив користуватись паспортом старого зразка.

З метою оформлення паспорта громадянина України заявник в 2015 році звернувся до компетентного органу, проте отримав відмову в видачі паспорта, в зв'язку з неможливістю встановлення факту його постійного проживання на території України.

Враховуючи вказані обставини та неможливість встановлення факту в адміністративному порядку, ОСОБА_6 просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, так як він позбавлений можливості реалізовувати належні йому, як фізичній особі права, виконувати відповідні обов'язки.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Вознесенського РВ УДМС України в Миколаївській області в судовому засіданні вирішення зазначеного питання залишила на розсуд суду.

Заслухавши показання свідків ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, в тому числі, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України, в тому числі, на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство».

При цьому, процедура оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також порядок подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім того Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 року за № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.206 року за № 588/2006).

Так, відповідно до п.п. 7,8, 44 обумовленого Порядку встановлення належності до громадянства України стосується, зокрема, громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Для встановлення належності до громадянства України відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство» особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, рішення суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі ім. Петровського Комсомольського району Херсонської області УРСР.

22.12.1989 року заявник був документований паспортом серії НОМЕР_1, виданим відділом внутрішніх справ Комсомольского РВ в м. Херсоні. Згідно заяви Ф-1, поданої ОСОБА_6 для одержання вказаного паспорта, він проживав у АДРЕСА_1Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 8 від 20.02.2018 року, 18.05.1991 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було укладено шлюб, який був зареєстрований Комишанською селищною радою Комсомольського району м. Херсона. 22.02.1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управляння юстиції у м. Херсоні складений актовий запис про розірвання даного шлюбу.

При цьому, відомості про заявника, в тому числі щодо дати та місця народження, місця проживання, документа, що посвідчував його особу, узгоджуються між собою.

Також, як вбачається з матеріалів, ОСОБА_6 у період з 17.01.1991 року по 25.09.1992 року працював у ПМК-142 треста «Херсонводбуд», яке розташовано в смт. Білозерка Херсонської області.

Крім того, обставини наведені заявником у обґрунтування своєї заяви, знайшли своє підтвердження відповідно до показань свідка ОСОБА_7

Таким чином, факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року підтверджено сукупністю досліджених судом доказів, що узгоджуються між собою, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13, 259, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_6, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця селища ім. Петровського Комсомольського району Херсонської області, на території України на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан