Справа №710/944/18
Номер провадження 2/710/566/18
УХВАЛА

про закриття провадження

05.11.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Бараненко А. В.,

представник позивачів ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, в якому позивач просить визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та ОСОБА_2, ОСОБА_3 додаткову угоду про внесення змін до Договору оренди землі від 31.03.2015, право оренди зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 97012051 від 18.05.2015, з урахуванням змін до договору оренди внесених згідно додаткової угоди від 08.02.2016, право оренди зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №97012051 від 18.05.2015, в редакції позивачів з дня набрання рішення суду законної сили у цій справі:

«ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін до Договору оренди землі від 31 березня 2015 року, право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 97012051 від 18.05.2015, з урахуванням змін до договору оренди, внесених згідно додаткової угоди від 08.02.2016р.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ), надалі «Орендодавець», в особі керівника Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, який діє на підставі Положення, з однієї сторони,

та громадяни України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СН 261795 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СО 180984 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.1999р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), надалі «Орендарі», з іншої сторони, уклали цю додаткову угоду про наступне:

Внести наступні зміни до договору оренди землі від 31.03.2015 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 16,2455 га з кадастровим номером :06:001:0283, яка розташована в адміністративних межах Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області, право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №97012051 від 18.05.2015 (з урахуванням змін до цього договору оренди, що внесені згідно додаткової угоди від 08.02.2016р.):

В Преамбулі договору слова «громадянка України ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3, паспорт серія НЕ №523296 виданий Шполянським РВ УМВС України в Черкаській області 05.01.2008 року), адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, далі - орендар» замінити словами «громадяни України ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СН 261795 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СО 180984 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.1999р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2), надалі «Орендарі».

Розділ Договору оренди землі «Реквізити сторін» викласти в наступній редакції: «Орендодавець:

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, 18000, м. Черкаси,

вул. Смілянська, 131,

Орендарі:

Громадянка України ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СН 261795 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Громадянка України ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СО 180984 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.1999р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2».

Ця додаткова угода про внесення змін до договору є невід'ємною частиною договору оренди землі від 31 березня 2015 року, з усіма змінами та доповненнями, право оренди на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 97012051 від 18.05.2015.

Інші умови договору оренди землі залишаються незмінними. Реквізити Сторін:

Орендодавець: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, , 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131

Орендарі:

Громадянка України ОСОБА_2

Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії СН261795 виданий Залізничним РУ ГУ МВС України в м. Києві 17.09.1996р., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та Громадянка України ОСОБА_3

Реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії СО 180984 виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в місті Києві 16.07.1999р.,яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2». Рішення суду у цій справі є невід'ємною частиною договору оренди землі від 31 березня 2015 року (з урахуванням змін до договору оренди, що внесені згідно додаткової угоди від 08.02.2016р.), право оренди зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 97012051 від 18.05.2015.

Свій позов позивачі мотивують наступним.

Позивачі успадкували в рівних долях по ? частці кожний право на оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності загальною площею 16,2455 га, кадастровий номер :06:001:0283, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, яка розташована за адресою: Черкаська область, Шполянський район, Лип'янська сільська рада, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.12.2017 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №2716, та Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.12.2017 приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за №2716, після смерті 24.02.2016 їхньої матері ОСОБА_4.

Право оренди на земельну ділянку належало померлій ОСОБА_4 на підставі Договору оренди землі від 31.03.2015 року та Додаткової угоди від 08.02.2016 про внесення змін до договору оренди землі від 31.03.2015, укладених між Головним управлінням Держгеокадастру (Держземагенства) у Черкаській області (орендодавець) та громадянкою України ОСОБА_4 (орендар, померлої 24.02.2016) строком на 49 років, на підставі наказу Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 31.05.2015 року №23-2024/14-15- СГ та наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 08.02.2016 №23-883/14-16-СГ. Позивачі, як спадкоємці користуються вказаною земельною ділянкою по сьогоднішній день, обробляють земельну ділянку та сплачують за неї орендну плату згідно договору оренди землі. Позивачі не відмовляються від вказаної земельної ділянки й мають на меті користуватися вказаною земельною ділянкою на умовах оренди, що містяться в Договорі оренди землі від 31.03.2015 року та Додатковій угоді від 08.02.2016 року про внесення змін до договору оренди землі від 31.03.2015.

Таким чином, в зв'язку з вищевикладеним, постала необхідність у зміні умов договору оренди землі, а тому, позивачі звернулися з листом (клопотанням) від 14.06.2018року до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, з проханням укласти з ними, громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_3 додаткову угоду про внесення змін до договору оренди землі від 31.03.2015 (з урахуванням змін до договору оренди, що внесені згідно додаткової угоди від 08.02.2016). Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у своєму листі від 06.07.2018р. №2825/0/95-18 зазначило, що вирішення порушеного питання не є можливим, оскільки земельна ділянка перебуває у державній, а не приватній власності

А тому, з метою захисту свої невизнаних прав з боку відповідача, позивачі звернулись з даним позовом.

У суд представник позивачів зявилася, подала клопотання про приєднання доказів до справи, а саме: копію свідоцтва про право на спадщину за законом на ОСОБА_2, яка успадкувала після смерті ОСОБА_4 фермерське господарство «СОТВДІМ» та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, та повідомила що позов підтримує повністю, інших заяв та клопотань не має та вважає, що справа може бути призначена до розгляду по суті.

Представник відповідача у суд не зявився, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, надіслав відзив згідно якого проти задоволення позову заперечував.

Судом вжито заходів для проведення підготовчих дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду по суті.

Згідно позовної заяви предметом позову є укладення додаткової угоди до договору оренди землі, який був укладений між відповідачем - Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області та громадянкою України ОСОБА_4, на підставі наказу Головного управління Держземагенства у Черкаській області від 31.01.2015 року №23-2024/14-15-СГ (а.с. 14-20).

Згідно п.2 умов даного договору, в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровим номером :06:001:0283, площею 16,2455 га, сільськогосподарські угіддя рілля, розташована за межами населеного пункту, в адміністративних межах Липянської сільської ради Шполянського району, Черкаської області. У відповідності до п.п.14.15 даного договору, в оренду передається земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

08.02.2016 року між сторонами було підписано додаткову угоду до даного договору оренди землі, згідно якою внесені зміни у п.8 та п.9 договору. Угодою було змінено строк дії договору на 49 років, договір діє до 31 березня 2064 року (включно). Річна орендна плата розраховуються орендарем самостійно виходячи зі ставки 8,0 (вісім) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. (а.с.21-22).

ОСОБА_4, померла 24.02.2016, та після її смерті позивач ОСОБА_2 успадкувала після смерті ОСОБА_4 фермерське господарство «СОТВДІМ» (а.с.65).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.12.2017 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №2715, ОСОБА_3 отримала ? частку права на оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 16,2455 гектарів, кадастровий номер :06:001:0283. Земельна ділянка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Липянська сільська рада, призначена для фермерського господарства. (а.с.31).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 20.12.2017 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, зареєстровано в реєстрі за №2716, ОСОБА_2 отримала ? частку права на оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності площею 16,2455 гектарів, кадастровий номер :06:001:0283. Земельна ділянка розташована: Черкаська область, Шполянський район, Липянська сільська рада, призначена для фермерського господарства. (а.с.32).

Згідно ст.23 Закону України «Про фермерське господарство», успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Якщо фермерське господарство успадковується двома або більше спадкоємцями, то земельна ділянка поділу не підлягає, якщо в результаті її поділу утвориться хоча б одна земельна ділянка менше мінімального розміру, встановленого для даного регіону. Науково обґрунтовані регіональні мінімальні розміри земельних ділянок визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, та Українською академією аграрних наук і затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 24.02.2016, право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України ( 2768-14 ) та цього Закону.

Згідно ст.1 Закону України «Про фермерське господарство», в редакції станом на 31.03.2015 року, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство діє на основі Статуту.

У відповідності до норм ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство», землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство. Аналогічна норма міститься і в ст. 31 Земельного кодексу України в редакції станом на 31.03.2015.

Тобто, закон чітко визначає, що до земель фермерського господарства можуть відноситись земельні ділянки, що використовуються фермерським господарством на умовах оренди, та не вказано про можливість віднесення до земель фермерського господарства тих земельних ділянок, які використовуються громадянами на умовах оренди.

Згідно до чинного законодавства станом на березень 2015 року порядок створення фермерського господарства не давав можливості створити фермерське господарство без отримання громадянином земельної ділянки у власність чи в оренду, а використання земельних ділянок за цільовим призначенням (для ведення фермерського господарства) можливе було на той час лише фермерським господарством, що зареєстроване як юридична особа. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що після укладення Договору оренди землі 31.03.2015 року, виконавши всі необхідні дії, передбачені Законом для створення і діяльності фермерського господарства, громадянка, фізична особа ОСОБА_4, змінила форму своєї діяльності та стати засновником фермерського господарства «СОТВДІМ», яке фактично прийняло на себе право користування земельною ділянкою площею 16,2455 га, на умовах оренди для ведення фермерського господарства (а саме за їх цільовим призначенням), тобто фактично набуло прав і обовязків орендаря за Договором оренди землі, а у громадянки, фізичної особи ОСОБА_4 такі права припинилися.

Відносини, пов'язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах ОСОБА_1 України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом. З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов'язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам, до таких висновків дійшов Верховний Суд у справі № 348/992/16-ц від 13.03.2018 року.

Згідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В даній справі стороною договору оренди землі від 31.03.2015 року і досі зазначена фізична особа ОСОБА_4, яку відповідно до позовних вимог, просять замінити на спадкоємців орендаря ОСОБА_3, та ОСОБА_2, які по суті також є фізичними особами та які відповідно до закону не вправі використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, для ведення фермерського господарства.

У абзаці другому п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Отже, вирішуючи питання про відкриття провадження суд має з'ясувати, чи є спір приватноправовим або публічно-правовим, чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності, тощо.

Згідно п.1.2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних», спір, що виник внаслідок порушення права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, є спором про право цивільне і підлягає розгляду за правилами ГПК України.

Таким чином, фактичним користувачем орендованої земельної ділянки за договором від 31.03.2015 року є Фермерське господарство "СОТОВДІМ" .

З матеріалів справи вбачається, що існує спір між ОСОБА_2, (яка одночасно є головою ФГ «СОТОВДІМ» ), та Головним Управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, який виник із земельних відносин, тобто носить приватно-правовий характер та підлягає розгляду у судах господарського судочинства.

Таким чином оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися в порядку господарського судочинства, згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі,

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства;

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Керуючись ст.ст. 189, 196-198, 200, п.1 ч.1 ст. 255, ст.256, п.15 ч.1 ст.353, ст. 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін до договору.

Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв'язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев'ятої статті 141 ЦК України.

Ухвала в повному обсязі складена 09.11.2018.

Суддя Н. П Побережна