ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/8225/17

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/13/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Лакізи Г.П.,

суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

секретар: Поклад Д.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова в складі судді Логвіної Т.В. від 02 лютого 2018 року (повний текст рішення складено 12 лютого 2018 року) в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення,

У С Т А Н О В И В:

В серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, в якому просив визнати ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, та усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1; усунуто ОСОБА_4 перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що оскаржуване рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

ОСОБА_2 зазначає, що на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року ПАТ "Дельта Банк" набув права власності на спірну квартиру як на іпотечне майно. 26.07.2017 між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу спірної квартири, за яким ОСОБА_4 набув право власності на спірну квартиру. Проте, постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 06.02.2018, яка набрала законної сили 06.02.2018, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2015 скасовано, у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателя квартири відмовлено. Таким чином, правова підстава набуття ПАТ "Дельта Банк" права власності на спірну квартиру відпала.

Також ОСОБА_2 вказує, що в день ухвалення оскаржуваного судового рішення, тобто 02.02.2018, ним заявлялося клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року, проте, суд першої інстанції в задоволенні цього клопотання безпідставно відмовив, не зазначивши в мотивувальній частині рішення мотивів такої відмови.

ОСОБА_2 вважає, що у зв'язку зі скасуванням рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2015, відпала правова підстава набуття ПАТ "Дельта Банк" права власності на спірну квартиру і, відповідно, реалізації її ОСОБА_4 за відплатним договором, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

В судове засідання належним чином повідомлені позивач ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явилися, а тому, з врахуванням приписів ч.2 ст.372 ЦПК України, апеляційний суд вважає за можливо розглядати справу за відсутності осіб, які не з'явилися.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, зважаючи на таке.

По справі вставлено, що ОСОБА_2 був власником спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. за №5750.

На підставі іпотечного договору від 06.12.2007, спірна квартира перебувала в іпотеці у ПАТ "Дельта Банк".

На підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року ПАТ "Дельта Банк" набув права власності на спірну квартиру як на іпотечне майно.

ОСОБА_4 набув право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 липня 2017 року, укладеного 26.07.2017 між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вишняковою Т.В. за № 961. Державна реєстрація права власності здійснена 26.07.2017 за №21572105.

В спірній квартирі зареєстровані та проживають: ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Зі змісту позовної заяви вбачається, що добровільно звільнити квартиру вони відмовляються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а права позивача як власника квартири АДРЕСА_1 є порушеними відповідачами, тому ці права підлягають захисту шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірною, усунення позивачу перешкод в користуванні спірною квартирою шляхом виселення з неї відповідачів.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися апеляційний суд, зважаючи на таке.

Відповідно до приписів статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

ПАТ "Дельта Банк" набув права власності на спірну квартиру як на іпотечне майно на підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року.

02.02.2018 відповідач ОСОБА_2 в суді першої інстанції заявляв клопотання про зупинення провадження у справі до набрання чинності рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 листопада 2015 року (а.с.47-48), проте, суд першої інстанції в задоволенні цього клопотання безпідставно відмовив (а.с.57).

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 06.02.2018, яка набрала законної сили 06.02.2018, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.11.2015 скасовано, у задоволенні позову ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність іпотекодержателя квартири відмовлено (а.с.73-75).

Таким чином, правова підстава набуття ПАТ "Дельта Банк" права власності на спірну квартиру відпала.

Під час розгляду справи Апеляційним судом Чернігівської області від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_9 надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Деснянським районним судом м. Чернігова іншої цивільної справи №750/1878/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_4 про витребування майна (а саме спірної квартири) із незаконного володіння.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26.04.2018 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №750/1878/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_4 про витребування майна із незаконного володіння.

09.10.2018 з Деснянського районного суду м. Чернігова до Чернігівського апеляційного суду надійшла копія рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 23.07.2018 у справі №750/1878/18 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_4 про витребування майна із незаконного володіння з відміткою про набрання цим рішенням законної сили 26.09.2018, в зв'язку з чим ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.10.2018 провадження у справі було поновлено.

Зазначеним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2018 позов ОСОБА_2 задоволено. Витребувано квартиру АДРЕСА_1 з незаконного володіння ОСОБА_4 та передано її у власність ОСОБА_2, відновивши за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. (реєстровий номер 5750).

Відповідно до приписів статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, за захистом порушеного права власності може звернутися лише власник майна. На час пред'явлення ОСОБА_4 позову до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, він був власником спірної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26 липня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вишняковою Т.В. за № 961.

Проте, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2018, яке набрало законної сили, спірну квартиру АДРЕСА_1 витребувано з незаконного володіння ОСОБА_4 та передано її у власність ОСОБА_2, відновивши за ОСОБА_2 право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., підстави для задоволення позову ОСОБА_4 відпали, оскільки власником квартири визнано не його, а ОСОБА_2

Зважаючи на те, що допущені судом першої інстанції процесуальні порушення призвели до неправильного вирішення справи, апеляційний суд приходить до висновку, що згідноз абзац.2 частини 2 статті 376 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням апеляційної скарги з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 належить стягнути 1920 грн. в рахунок відшкодування сплаченого останнім судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 141, 367, 368, 374 п.2 ч.1, 376 п.п.1,3,4 ч.1, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, та усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1920 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 06.11.2018.

Головуючий: Судді: