Провадження № 2-з/470/2/18
Справа № 470/807/18
УХВАЛА

06 листопада 2018 року смт. Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного суду Миколаївської області Луста С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Того ж дня, ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить в порядку забезпечення позову накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме автомобіль ВАЗ 21063, житловий будинок та рогату худобу; накласти арешт на грошові суми, що належать йому та заборонити проводити будь-які дії, спрямовані на відкриття нових рахунків задля ухилення від виконання судового рішення та безпідставного переводу грошових коштів з основного рахунку на нові або будь-які інші витрати.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суддя доходить наступного.

Так, відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

У поданій заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на все майно, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, а саме автомобіль ВАЗ 21063, житловий будинок та рогату худобу; накладення арешту на грошові суми, що належать йому та заборонити проводити будь-які дії, спрямовані на відкриття нових рахунків задля ухилення від виконання судового рішення та безпідставного переводу грошових коштів з основного рахунку на нові або будь-які інші витрати. Проте в заяві не обґрунтована необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову, не зазначені причини реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову.

Тому, враховуючи наведене, суддя доходить висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись 149, 151, 153, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С. А. Луста