АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/162/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області у складі:

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В., Карпенко О.В.

секретаря Анкудінова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2015 року, постановлену під головуванням судді Колоди Л.Д., у справі за заявою публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2314/7663/12 за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рахунок коштів,

в с т а н о в и л а :

24 вересня 2012 р. позивач звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рахунок коштів.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2013 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2013 р., позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП «Банк» заборгованість за кредитними договорами № CRL-SMEF01/003/2008 від 25.01.2008 р. та SM-SMEF01/043/2008 від 28.05.2008 р. в сумі 1703616 грн. 99 коп. судові витрати в розмірі 3219 грн., а всього 1706835 грн. 99 коп.

27 квітня 2015 р. ПАТ «ОТП «Банк» діючи через свого представника звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 2314/7663/12 за позовом ПАТ «ОТП «Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рахунок коштів. Вимоги заяви мотивував тим, що виконавчий лист у даній цивільній справі 20.05.2014 р. був одержаний представником стягувача ОСОБА_4, який не є штатним працівником банку, та працював на підставі договору про надання послуг від 20.09.2013 р. Відповідно до актів виконаних робіт ОСОБА_4 не передав банку виконавчий лист та не передав його до Державної виконавчої служби. Наведені обставини об'єктивно свідчать про те, що виконавчий лист втрачений та до примусового виконання не пред'являвся.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2015 р. заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2013 р. у справі № 2314/7663/12 за позовом ПАТ «ОТП «Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рахунок коштів.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду 05 грудня 2017 р. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив її скасувати та постановити нову, якою відмовити ПАТ «ОТП Банк» у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа у зазначеній справі.

При цьому зазначив, що вимоги заявника не підлягають задоволенню у зв'язку з їх необґрунтованістю належними допустимими доказами та відсутністю поважних причин не подання до виконавчої служби отриманого його представником виконавчого листа і відповідно підстав для видачі судом дубліката такого листа. Стягувач подав заяву про отримання дублікату виконавчого листа після спливу строку визначеного законом для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників: ОСОБА_3, ПАТ «ОТП «Банк» та ДВС, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви про видачу дубліката виконавчого листа, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа з примусового виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2013 р. у справі № 2314/7663/12 за позовом ПАТ «ОТП «Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за рахунок коштів, суд першої інстанції прийшов до висновку, про те, що стягувачем виконавчий лист не був пред'явлений до виконання в зв'язку з його втратою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. ст. 370 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Підставами для видачі дубліката виконавчого листа чи судового наказу є: втрата виконавчого листа чи судового наказу; встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника у разі стягнення аліментів.

При вирішенні заяви судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30 жовтня 2013 р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2013 р., позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП «Банк» заборгованість за кредитними договорами № CRL-SMEF01/003/2008 від 25.01.2008 р. та SM-SMEF01/043/2008 від 28.05.2008 р. в сумі 1703616 грн. 99 коп. судові витрати в розмірі 3219 грн., а всього 1706835 грн. 99 коп.

На підставі вказаного рішення суду був виданий виконавчий лист, який 20 травня 2014 р. одержав представник стягувача ОСОБА_4, що підтверджується відповідною розпискою останнього. Згідно до договору № 1 про надання послуг від 20 вересня 2013 р. ОСОБА_4 не є штатним працівником ПАТ «ОТП Банк», а працював на умовах вищевказаного договору.

З актів виконаних робіт від 31.05.2014 р., 30.06.2014 р., 31.07.2014 р., 31.08.2014 р., 30.09.2014 р., 31.10.2014 р., 30.11.2014 р., 31.12.2014 р., які щомісячно складалися між банком та ОСОБА_4, вбачається, що виконавчий лист про стягнення коштів з ОСОБА_3 не був переданий банку та не був пред'явлений до органу ДВС. Цей факт також підтверджується листом Центрального відділу ДВС від 06 квітня 2015 р., згідно якого виконавчі документи про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП банк» на виконанні відділу ДВС не перебували та не перебувають.

Таким чином вказаний виконавчий лист не був пред'явлений до виконання саме у зв'язку з його втратою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання, зокрема, рішень - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території держави.

Обов'язковість судових рішень закріплена і в цивільному процесуальному законодавстві, а саме ст. 14 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) та в ст. 18 чинної редакції ЦПК України.

Таким чином, на державі лежить прямий обов'язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 р. № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 констатував, що відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Не виконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції у повній мірі захистив права стягувача та видав дублікат виконавчого листа, який був втрачений, з урахуванням обставин справи та норм матеріального, процесуального права, які регулюють дані правовідносини.

На ряду з викладеним колегією суддів встановлено і те, що, на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, судове рішення у даній цивільній справі не було виконано, не втратило своєї законної сили, підстави за яких стягувач звернувся за отриманням дублікату виконавчого листа та обставини його втрати підтверджені наданими доказами, зокрема, і листом Центрального відділу ДВС від 06 квітня 2015 р., яким суд першої інстанції обґрунтовано надав належну правову оцінку, як доказам.

Крім того, колегія суддів, на час перегляду оскаржуваної ухвали від 02.07.2015 р. обґрунтовано враховує і те, що дублікат виконавчого листа, виданий 03.09.2015 р., був пред'явлений до виконання, постановою від 08.09.2015 р. старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції за ним було відкрито виконавче провадження, більше двох років рішення суду за вказаним дублікатом виконавчого листа примусово виконувалось та, за вказаний період, рішення суду частково виконане боржником у примусовому порядку, що не заперечувалось представником ОСОБА_3 та підтверджено представником ДВС.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2015 р., в якій, зокрема, зазначено про час видачі виконавчого листа пред'явленого до виконання - 03.09.2015 р., боржником не оскаржувалась.

У свою чергу ОСОБА_3, як сторона виконавчого провадження, наділений правом щодо знайомлення з матеріалами виконавчого провадження в якому, зокрема, міститься виконавчий лист з зазначенням підстав його видачі - «ухвали за заявою представника ПАТ «ОТП Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по справі №2314/7663/12».

Водночас врахуванню при апеляційному перегляді підлягає і те, що Законом України №1404 -//ІІІ «Про виконавче провадження» змінено строки пред'явлення виконавчих документів до виконання та зазначено про те, що виконавчі документи, видані до набрання ним чинності, пред'являються до виконання у строк, встановлений цим Законом, а саме протягом трьох років.

Отже, за наявності оригінала виконавчого листа він міг бути пред'явлений до виконання згідно до приведеного Закону.

Враховуючи викладене та те, що законодавством презумується обов'язковість судових рішень, що набрали законної сили, у даному випадку рішення суду від 30.10.2013 р. для ОСОБА_3, як відповідача у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитними договорами, колегія суддів, за викладених обставин, на час перегляду в апеляційному порядку, не вбачає підстав для скасування ухвали суду, яка набрала законної сили з 08.07.2015 р. та на підставі якої був виданий дублікат виконавчого листа, у виконання якого протягом тривалого часу органами ДВС вчинялись дії по примусовому виконанню вказаного судового рішення, з чим достеменно був обізнаний ОСОБА_3

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 липня 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у касаційному порядку.

Головуючий Л.І. Василенко

Судді : Л.В. Нерушак

О. В.Карпенко

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2018 року.