Справа №487/4659/14-ц
Провадження №22-ц/812/162/18 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участі державного виконавця Долини Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на додаткову ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2018 року, постановлену під головуванням судді Гаврасієнко В.О. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності державного виконавця протиправною та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 та зобовязання його вчинити дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначала, що державний виконавець не вчиняв належних дій, направлених на виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_5 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини доходів боржника, починаючи з 12 травня 2014 року та здійснив розрахунок заборгованості по аліментах без застосування показників середньої заробітної плати по Миколаївській області, які встановлені Держстатом України, що призвело до стягнення аліментів у значно зменшеному розмірі.

Посилаючись на те, що державним виконавцем відмовлено у здійсненні перерахунку заборгованості ОСОБА_5 по сплаті аліментів, ОСОБА_3 просила визнати бездіяльність державного виконавця щодо неналежного виконання виконавчого листа про стягнення аліментів протиправною та зобовязати державного виконавця Долину Д.В. здійснити розрахунок заборгованості боржника по сплаті аліментів, виходячи з середньої заробітної плати працівника для Миколаївської області.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 14 червня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 вересня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця відмовлено.

Додатковою ухвалою суду від 09 серпня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобовязання державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи із середньої заробітної плати працівника для Миколаївської області, також відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги про здійснення розрахунку заборгованості, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем порушень Закону України «Про виконавче провадження» допущено не було.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заявник звернулася до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром аліментів.

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України (далі СК України).

У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов'язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (стаття 1 ЦПК України).

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом, висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні скарги в частині зобовязання державного виконавця здійснити новий розрахунок заборгованості по аліментах, виходячи із середньої заробітної плати працівника для Миколаївської області, є правильним.

Однак, викладені судом мотиви не відповідають обставинам справи та вимогам законодавства, що відповідно до ч.4 ст.376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення, а саме його мотивувальної частини.

Виходячи з заявлених ОСОБА_3 вимог, вони підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а отже відсутні підстави для їх задоволення в порядку оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 09 серпня 2018 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобовязання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_4 провести по виконавчому провадженню №54546437 розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи з середньої заробітної плати працівника для Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

ОСОБА_7

Повний текст постанови складено 07 листопада 2018 року.