РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 145/1923/17

Провадження №2/145/184/2018

13.02.2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А.,

позивачки ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем у даній справі.

В шлюбі у них з відповідачем народився син: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

01.02.2011 року рішенням Тиврівського районного суду шлюб між нею та відповідачем розірваний. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею.

Рішенням Тиврівського районного суду від 15.03.2013 року з відповідача на її користь присуджені аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 550 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_4. Відповідач аліменти сплачує несвоєчасно. Відповідно до довідки №343 від 08.12.2017 року Тиврівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, станом на 08.12.2017 року заборгованість по виплаті аліментів становить 4400 гривень.

Син проживає з нею і перебуває на її утриманні.

Вона працює на ПРАТ «Гнівань ХПП». Її заробітна плата складає 4000 гривень. Їх син ОСОБА_5 росте і навчається, його матеріальні потреби збільшуються, дорожчають продукти харчування, одяг та речі першої необхідності, тому їй самій важко утримувати сина та забезпечувати належний рівень проживання і навчання. Вона неодноразово зверталася до відповідача за допомогою в утриманні дитини, однак добровільно надавати кошти на утримання ОСОБА_4 відповідач не бажає.

Відповідач від цього обовязку ухиляється. Відповідач є працездатним, місце його роботи їй невідоме.

За таких умов відповідач повинен, відповідно до вимог ч.1 ст. 184 СК України, сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття. Вказана сума є меншою прожиткового мінімуму для дитини такого віку, як їх син.

Просить збільшити розмір присуджених 15.03.2013 року з ОСОБА_3 на її користь аліментів в твердій грошовій сумі з 550 грн. до 1200 гривень щомісячно на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1000 грн. Пояснила, що син ОСОБА_5 їх єдина дитина. Вона працює в ПРАТ «Гнівань ХПП», її заробітна плата становить 4000 грн. в місяць. Власної нерухомості, транспортних засобів не має.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надав суду відзив на позовну заяву, згідно якого визнає позовні вимоги ОСОБА_1 до нього в частині збільшення розміру аліментів до 1000 грн. Справу просить розглянути за його відсутності.

Суд, позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

11.08.2009 року у сторін по справі народився син ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.6).

Рішенням Тиврівського районного суду від 15.03.2013 р. присуджено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 550 гривень щомісячно з 13.02.2013 року до досягнення ним повноліття.

ОСОБА_4 проживає з позивачкою, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 6508 від 06.12.2017 року (а.с.8) та Актом обстеження побутових умов життя від 29.11.2017 року (а.с. 7).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов'язком обох батьків.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Із дня ухвалення рішення суду від 15.03.2013 року прожитковий мінімум на дитину сторін зріс з 972 грн. на 1860 грн. ( ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік від 06.12.2012 року (№ 5515-VI), ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018рік").

Із збільшенням віку дитини зросли витрати на її утримання, відповідач працездатний, доказів про інших утриманців немає, а тому вбачаються підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх в розмірі 1000 грн., що приблизно становитиме половині прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Із змісту п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2003 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів, аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 258, 263, 264, 265, 299, 300ЦПК України, чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України ст.ст. 141, 180, 183, 192 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Розмір аліментів присуджених рішенням Тиврівського районного суду від 15 березня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінити, стягуючи з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до повноліття дитини.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тиврівського районного суду 15.03.2013 року справа № 145/289/13-ц повернути після завершення його виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 в прибуток держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня виготовлення рішення в повному обсязі, тобто з 14 лютого 2018 року.

Суддя Кіосак Н. О.