Дата документу 20.02.2018 Справа № 554/9906/17
Провадження №2/554/4244/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави, в складі суду головуючої судді - Блажко І.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, треті особи департамент Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області, виконавчий комітет Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В якому прохав: визнати за ОСОБА_1, право власності на самовільно збудовані сарай літ. «Н», сарай літ. «О», що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), №45/19. В обґрунтування позову зазначив, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та земельна ділянка загальною площею 439 кв.м, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0 за адресою: м.Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), 45/19. Частина будинку (переобладнана у нежитлове приміщення) розташована на земельній ділянці за адресою м.Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), 45/19, загальною площею 117 кв.м, цільове призначення - для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень, кадастровий номер :15:008:0274, яка передана в користування згідно з договором оренди землі від 15.09.2015. У 2012 році на підставі рішення виконкому Октябрської районної у м. Полтаі ради від 09.10.2012 №292 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, перепланування, переобладнаня приватного житла, господарських будівель та споруд» побудовано сарай літ. «Н» та сарай літ. «О». Будівництво сараїв здійснено з дотриманням будівельних норм і правил. На даний час ОСОБА_1 не може ввести в експлуатацію новозбудовані господарські будівлі, оскільки не було подано у встановленому порядку повідомлення про початок будівельних робіт. За результатами звернення до Департаменту ДАБІ у Полтавській області отримано відповідь про те, що господарські будівлі (сараї літ. «Н», літ. «О») збудовані самочинно і введення їх в експлуатацію можливо лише після вирішення в суді питання щодо права власності на зазначені обєкти, через що звертається до суду з даним позовом.

17 січня 2018 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача виконавчий комітет Полтавської міської ради на належного виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору виконавчий комітет Полтавської міської ради. (а.с.55-56).

Представник позивача ОСОБА_1 за ордером ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. (а.с.65).

Відповідач виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради до суду представника не направили, надіславши суду лист про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.66).

Третя особа департамент ДАБІ у Полтавській області до суду представника не направила, надіславши суду лист про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.57).

Третя особа виконавчий комітет Полтавської міської ради до суду представника не направили,будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, шляхом отримання судової повістки та не надали суду дані про причину неявки представника. (а.с.63)

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що 29.09.2004 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 6/25 частин жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Полтава, вул. Рози Люксембурга №45/19, розташований на земельній ділянці розмір землекористування не вказано, посвідчений ПН Полтавського МНО ОСОБА_5 29.09.2004 та зареєстровано в реєстрі за №3119 (а.с.4).

24.03.2005 між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/10 частини жилого будинку з частиною надвірних побудов, що знаходиться в м. Полтава, вул. Рози Люксембурга №45/19, посвідчений ПН Полтавського МНО ОСОБА_7 24.03.2005 та зареєстровано в реєстрі за №793 (а.с.5).

20.06.2012 між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/5 частки житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в м. Полтава, вул. Рози Люксембурга №45/19, розташований на земельній ділянці державного фонду, посвідчений ПН Полтавського МНО ОСОБА_9 20.06.2012 та зареєстровано в реєстрі за №2335 (а.с.6).

27.06.2012 між ОСОБА_10 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу 1/20 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд, що знаходиться в м. Полтава, вул. Рози Люксембурга №45/19, розташований на земельній ділянці державного фонду, посвідчений ПН Полтавського МНО ОСОБА_11 27.06.2012 та зареєстровано в реєстрі за №1012 (а.с.7).

Як слідує із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21884850 від 16.02.2009 за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нерухоме майно 47/100 часток домоволодіння відповідно до рішення Октябрського районного суду м. Полтави б/н від 26.07.2007 та додаткового рішення Октябрського районного суду м. Полтави б/н від 04.09.2008. (а.с.8)

Таким чином, ОСОБА_1 є власником жилого будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою м.Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), №45/19, згідно договорів купівлі-продажу.

Як слідує із копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №612762 від 11.06.2014 ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна у ділянка по вулиці Люксембург Рози,45/19, площею 0,0439 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :15:008:0406 (а.с.9).

Відповідно до договору оренди землі укладеного між Полтавською міською радою та ФОП ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Рози Люксембург,45/19, кадастровий номер :15:008:0274. (а.с.10,34-35)

Таким чином, у 2014 році ОСОБА_1 передано у власність земельну ділянку за адресою м.Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), №45/19, площею 439 кв.м для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та у 2015 передано у користування земельну ділянку площею 117 кв.м. для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень.

Рішенням виконкому Октябрської районної у м. Полтаі ради від 09.10.2012 №292 «Про надання дозволу на будівництво, добудову, перепланування, переобладнання приватного житла, господарських будівель та споруд» дозволено ОСОБА_1, власнику домоволодіння по вул. Р. Луксембург,45/19 побудувати сарай розміром 3,0х4,0 м на місці існуючого сараю «И» та двоповерховий сарай розміром 3,8х4,5 м замість існуючого сараю «Е». Зобовязано ОСОБА_1: будівельні роботи виконувати спеціалізованою будівельною організацією з дотриманням вимог техніки безпеки та правил експлуатації житлових будинків; складання будівельних матеріалів та будівельного сміття на території житлового будинку та на шляхах евакуації забороняється; після закінчення будівельних робіт зареєструвати будівництво у бюро технічної інвентаризації та оформити відповідні документи про право власності на нерухоме майно. (а.с.14 зворот)

Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №45/19 по вулиці Люксембург Рози у м. Полтаві виданого ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» 06.04.2016, житлова прибудова літ. «А2-2», сарай літ. «Н» та сарай літ. «О» не зареєстровані в Департаменті ДАБІ у Полтавській області. (а.с.11-14).

Будівництво сараїв здійснено з дотриманням будівельних норм і правил, що слідує із звіту про технічне обстеження господарських будівель, який підтверджує можливість їх надійної та безпечної експлуатації.

Як слідує із листа Департаменту ДАБІ у Полтавській області №1016-1.20/2/544 від 20.11.2017, звернення ОСОБА_3 розглянуто та повідомлено, що будівельні роботи, після закінчення яких змінюються геометричні розміри або функціональне призначення обєкта, належать до будівельних робіт з реконструкції. Відповідно до матеріалів технічної інвентаризації реконструкція за рахунок прибудови (літ. А2-2) житлового будинку по вул. Люксембург Рози,45/19 у м. Полтаві, будівництво сараїв (літ. К1, М, Н,О) та гаражу (літ К) здійснено у 2002-2012 роках. Після закінчення будівельних робіт зазначені будівлі потребують введення в експлуатацію. Розяснено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється шляхом реєстрації декларацій встановленої форми, а тому такі обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію після визнання права власності на них у судовому порядку. (а.с.15).

Таким чином, збудовані господарські будівлі (сарай літ. «Н», сарай літ. «О» вважаються збудованими самочинно, оскільки ОСОБА_1 не подавалось повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду для захисту свого особистого немайнового та майнового права. Способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна ).

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю .

Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 визначений механізм прийняття в експлуатацію самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду.

Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову про визнання за ОСОБА_1 права власності на сарай літ. «Н», сарай літ. «О», що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Раїси Кириченко (колишня назва Р.ОСОБА_2), буд. 45/19. Оскільки, при визнанні права власності на обєкт самочинного будівництва, наявні всі складові умови, передбачені у ст. 376 ЦК України, зокрема встановлено відсутності порушення прав інших осіб, наявний позитивний висновок будівельно-технічного дослідження щодо відповідності обєкта будівництва вимогам будівельних норм та правил, наявна земельна ділянка.

Судові витрати по справі сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду складають 640 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 350, 354 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради, треті особи департамент Державної архітектурно будівельної інспекції у Полтавській області, виконавчий комітет Полтавської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності на сарай літ. «Н», сарай літ. «О» за адресою м. Полтава, вулиця Раїси Кириченко (ОСОБА_2), 45/19.

Судові витрати віднести на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Суддя І.О.Блажко