Справа №173/1932/18
Провадження №2/173/1069/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

25.09.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.09.2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 06 листопада 2018 року.

Відповідач в установлений строк відзив на позовну заяву не надав.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 01.03.2002 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Рішенням Криничанського районного суду Дніпроптеровської області від 19.03.2013 року шлюб між ними розірвано. Вони мають чотирьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. На старших дітей з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу (заробітку), а на молодшого сина аліменти не стягуються, добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що й стало причиною для звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідач в установлений строк відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2013 року шлюб між ними розірвано.

Сторони мають чотирьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується рішенням суду та свідоцтвом про народження ОСОБА_6, в якому сторони записані батьками дитини.

Згідно з довідкою про нарахування та стягнення аліментів № 66 від 27.03.2018 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання трьох старших дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8.

В позовній заяві позивач посилається на те, що відповідач молодшого сина матеріально не утримує. Відповідачем будь-яких заперечень та доказів на спростування даного факту не надано. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із батьків в матеріальному забезпеченні дитини та порушення прав дитини, щодо матеріального забезпечення обома батьками. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для захисту порушених прав позивача, відповідно до обраного нею способу захисту порушених прав, передбачених Сімейним кодексом України у вигляді стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, з яким погоджується суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Сторони будь-яких доказів про своє матеріальне становище суду не надали.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку. Суд виходячи із заявлених позовних вимог вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів в даному розмірі суд, з урахуванням обов'язку матері утримувати свою дитину, вважає, що стягнення аліментів в даній сумі буде необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини даного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Відповідно до реєстраційного номеру вхідної кореспонденції, позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 15.08.2018 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, фактично мешкає за адресою: вул.. Садова, 45, с.Ганно-Миколаївка Софіївський район Дніпропетровської області на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_12, аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_13 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 15 серпня 2018 року і до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, фактично мешкає за адресою: вул.. Садова, 45, с.Ганно-Миколаївка Софіївський район Дніпропетровської області судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 06.11.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 06.11.2018 року

Оприлюднене 09.11.2018 року

Дата набрання законної сили 07.12.2018 року