Справа № 576/182/18
Провадження № 2/576/150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області (далі - відповідач) про визнання права в порядку спадкування, а саме: на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 24 листопада 1998 померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки у розмірі 7,28 га, розташованої на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області. Спадщину фактично прийняв її чоловік ОСОБА_3, який помер 13 травня 2006 року, але юридично її не оформив. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, в якому все своє майно заповів позивачу. Позивач звернулася до державного нотаріуса Глухівської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та після півроку юридично оформила належне їй майно за заповітом, крім земельної ділянки. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернулася до державного нотаріуса Глухівської міської нотаріальної контори, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 13.05.2006 ОСОБА_3 їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, тому було подано оголошення в газету про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай).

У звязку з відсутністю зазначеного вище сертифіката, вона не має можливості оформити право власності на вказану земельну ділянку, тому змушена звернутися з даним позовом до суду.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі та без участі позивача.

Представник відповідача Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про визнання позову та слухання справи без його участі.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступного.

Як встановлено, 24 листопада 1998 року в с. Уланове Глухівського району Сумської області померла ОСОБА_2 (а.с.5).

З листа відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 06.12.2017р. за № 1016/103-17 вбачається, що ОСОБА_2, яка проживала на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області та померла 24.11.1998 на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації №8 від 16.01.1997 року було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) СМ №0183822 та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Восход» за №676 від 17.02.1997 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вартість даної земельної ділянки станом на 01.01.2017 складає 139 533,20 грн. (а.с.13).

В пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено: при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми Цивільного кодексу УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до пункту 2 діючого, на час смерті, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, заповіти та спадкові договори від імені ОСОБА_2 не посвідчувались (а.с.8,9).

Після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину її чоловік, ОСОБА_3, оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований в одному будинку і проживав разом з нею, що посвідчується довідкою Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області (а.с.6).

У відповідності до статті 548 Цивільного кодексу УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

ОСОБА_2 була дружиною ОСОБА_3, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №2 (а.с.7).

Судом також встановлено, що 13 травня 2006 року в с. Уланове Глухівського району Сумської області помер ОСОБА_3 (а.с.10).

За змістом заповіту, посвідченого 01.02.2006р. секретарем виконкому Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с.11).

Спадщину за заповітом ОСОБА_3 позивач частково прийняла, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_4 від 09.11.2015р. (а.с.12).

Оскільки ОСОБА_3 належним чином прийняв спадщину ОСОБА_2 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а дана спадщина належить йому з часу відкриття спадщини, що відповідно до статті 525 ЦК УРСР є днем смерті ОСОБА_2, а позивач відповідно до статті 1235 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає, а тому суд приходить до висновку, що позивач є єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_3, який прийняв спадщину ОСОБА_2

Відповідно до пункту а частини третьої статті 152 Земельного кодексу України (далі ЗК України) захист прав громадян юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Частиною першою статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набути у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільного-правових угод.

Відповідно до пункту 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Отже, після смерті ОСОБА_2 всі належні їй права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останній перейшли до її чоловіка ОСОБА_3 відповідно до статті 549 Цивільного кодексу УРСР, а після його смерті всі належні йому права та обовязки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його спадкоємця за заповітом, яким є позивач.

Оскільки судом встановлено, що позивач набула у порядку спадкування за заповітом право власності на земельну частку (пай), розташовану на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області, площею 7,28 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183822, однак вказане право не визнається, суд вважає за необхідне захистити дане право позивача шляхом його визнання, тому позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтею 131 Земельного кодексу України, статтями 392, 1218, 1220, 1225, 1235, 1236, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 7, 8, 12, 13, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області про визнання права в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, зареєстрована та мешкає за адресою: Сумська область, Глухівський район, с. Уланове, вул. Лугова 69, РНОКПП НОМЕР_1 право на земельну частку (пай) площею 7,28 умовних кадастрових гектара, що належала ОСОБА_2, померлій 24 листопада 1998 року, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0183822, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації №8 від 16.01.1997р., зареєстрованому у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Восход» №676 від 17.02.1997 року, розташованої на території Уланівської сільської ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно померлого 13 травня 2006 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур