АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/613/17 22-ц/774/392/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м.Кривий Ріг

Справа № 171/613/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту, 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу апеляційну скаргу військового прокурора Дніпропетровського гарнізону на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року, яке ухвалено суддею Кодрян Л.І. у місті Апостолово Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року військовий прокурор Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту, 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних з утриманням за період навчання у вищому військовому навчальному закладі.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01 серпня 2013 року, відповідно до Положення про проходження служби у Державній спеціальній службі транспорту, затвердженого Указом Президента України від 03 лютого 2009 року № 60/2009, між Міністерством транспорту та зв'язку України в особі Державної спеціальної служби транспорту та відповідачем ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Державній спеціальній службі транспорту Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту на посаді курсанта військової підготовки спеціалістів Держспетрансслужби строком на 4 роки. 01.08.2013 року відповідача зараховано до списків особового складу кафедри, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта. 31 серпня 2015 року відповідача ОСОБА_1 відраховано з університету, а 03 вересня 2015 року - виключено зі списків особового складу кафедри військової підготовки на підставі п."и" ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», знято з усіх видів забезпечення та направлено до Апостолівського РВК Дніпропетровської області для зарахування на військовий облік.

Посилаючись на те, що у відповідності до ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», Порядку відшкодувань курсантами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964, відповідач ОСОБА_1 повинен відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати пов'язані з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі на загальну суму 14 688 грн. 52 копійок на користь Міністерства інфраструктури України, а саме стягнути на користь Мінінфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з грошовим забезпеченням ОСОБА_1 у вищому навчальному закладі у сумі 4175 грн. 55 коп. та стягнути на користь Мінінфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з продовольчим забезпеченням ОСОБА_1 у вищому військовому начальному закладі, у сумі 8604 грн. 90 коп., витрати на речове забезпечення курсанта - 1890 грн. 65 копійок та витрати на медичне забезпечення - 17 грн. 42 коп., а також судові витрати по справі у розмірі 1600 гривень.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Військова прокуратура Дніпропетровського гарнізону просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, судом не було надано належної оцінки розрахунку витрат на грошове забезпечення відповідача, який було додано до позовної заяви та який відповідає вимогам Постанови КМУ №964 від 12.07.2006 року, а грошове забезпечення курсанта відбувалося у відповідності до наказу МОУ, МФУ, МВСУ, МТЗУ, АДПСУ, УДОУ, СБУ №419/831/240/605/537/219/534 від 16.07.2007 року «Про затвердження порядку розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». Також, позивач зазначає, що суд, пославшись на відсутність даних щодо проходження відповідачем строкової служби, безпідставно не взяв до уваги наказ начальника кафедри військової підготовки спеціалізації Державної спеціальної служби транспорту №195 від 03.09.2015 року, в якому зазначено загальний строк вислуги років відповідача ОСОБА_1 станом на 03.09.2015 року. При цьому, позивач вважає, що суд мав вжити заходів для усунення суперечностей, якщо у нього виникли сумніви щодо правильності розрахунку ціни позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи (а.с. 106), в судове засідання не з'явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили, що (у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що нормативно-правовими актами передбачено обов'язок ОСОБА_1 відшкодувати навчальному закладу витрати понесені на його навчання, однак, у зв'язку з тим, що матеріали справи не містять належних розрахунків витрат, які підлягають стягненню з відповідача у відповідності до пункту 6 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964, суд позбавлений можливості визначити розмір витрат, пов'язаних з утриманням ОСОБА_1, які підлягають стягненню.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2013 року наказом начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту (по стройовій частині) №166 - ОСОБА_1 зараховано на перший курс кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби денної форми навчання за програмою підготовки на посади осіб офіцерського складу. З 01 серпня 2013 року зараховано до списків особового складу кафедри, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта. (а.с. 7).

Між Державною спеціальною службою транспорту в особі начальника кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Державній спеціальній службі транспорту, який набрав чинності з 01.08.2013 року, за умовами якого відповідач, серед іншого, зобов'язався проходити військову службу (навчання) на кафедрі військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. академіка В.Лазаряна (а.с. 6).

Наказом від 31 серпня 2015 року відповідача відраховано з університету відповідно до п. 36 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Державній спеціальній службі транспорту» (через небажання продовжувати навчання) з підстав передбачених п. «и» частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» на підставі рапорту курсанта та подання начальника кафедри військової підготовки (а.с. 9).

На підставі наказу від 03.09.2015 року № 195 - ОСОБА_1 з 03 вересня 2015 року виключено зі списків особового складу кафедри військової підготовки всіх видів забезпечення, а з котлового забезпечення з 04 вересня 2015 року. Вказано, що сума витрат пов'язаних з утриманням під час навчання курсантом на кафедрі складає 14 688 гривень 52 копійки (а.с. 8).

Згідно з частиною 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим Центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964 був затверджений "Порядок відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", який визначає механізм відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту на проходження військової служби (навчання) у зв'язку з небажанням продовжувати навчання або порушенням дисципліни, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах» - розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом.

Пунктами 5 вказаного Порядку передбачено випадки коли витрати відшкодовуються у повному розмірі: курсантами, які вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у вищий навчальний заклад, курсантами жіночої статі - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує цей строк; особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п'яти років після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов'язок і військову службу" ( 2232-12 ) - за весь період навчання.

Пунктами 6 вказаного Порядку передбачено випадки коли витрати відшкодовуються у різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлені законодавством строки строкової військової служби, - за період навчання, який відповідає строку строкової військової служби.

На виконання пункту 3 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, був виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 р. № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений «Порядок розрахунку витрат, пов'язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах».

Згідно з підпунктами 2.1.1.1 та 2.1.1.2 пункту 2.1 пункту 2 даного спільного наказу, курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах за визначений період навчання, відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення, а для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 вказаного Порядку, - до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період.

Згідно пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: е) через службову невідповідність; є) у зв'язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; ж) у зв'язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; и) у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; і) у зв'язку з набранням законної сили судовим рішенням, відповідно до якого військовослужбовця притягнуто до відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про запобігання корупції".

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами статті 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до вимог статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до пункту 7 «Порядку відшкодування курсантами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 р. № 964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Як вбачається із загального розрахунку коштів на відшкодування витрат, пов'язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1, витрати, пов'язані із його утриманням складають 14 688,52 грн., із яких: по грошовому забезпеченню - 4 175,55 грн., по продовольчому забезпеченню - 8 604,90 грн., по речовому забезпеченню 1 890,65 грн., по медичному забезпеченню - 17,42 грн (а.с. 8, 11 - 14).

Проаналізувавши зазначені вище обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач зобов'язань за контрактом про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, належним чином та у відповідності до його умов не виконав, не відшкодувавши фактичні витрати, пов'язані з утриманням під час навчання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, доведені матеріалами справи і підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому з відповідача на користь Міністерства інфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту підлягають стягненню фактичні витрати, пов'язані з грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у розмірі 4 175,00 грн., а на користь Міністерства інфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту - фактичні витрати, пов'язані з продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 8 604,90 грн., витрати на речове забезпечення курсанта - 1 890,65 грн. та витрати на медичне забезпечення - 17,42 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 360,00 грн. (а.с. 15, 75), та, у зв'язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, ці витрати підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, Апеляційний суд Дніпропетровської області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військового прокурора Дніпропетровського гарнізону - задовольнити.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2017 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги військового прокурора Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту, 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов'язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства інфраструктури України в особі 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з грошовим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у розмірі 4 175 (чотири тисячі сто сімдесят п'ять) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міністерства інфраструктури України в особі 19 окремого мостового загону 26 об'єднаного загону Державної спеціальної служби транспорту фактичні витрати, пов'язані з продовольчим забезпеченням у вищому навчальному закладі, у сумі 8 604 (вісім тисяч шістсот чотири) гривні 90 (дев'яносто) копійок, витрати на речове забезпечення курсанта у розмірі 1 890 (одна тисяча вісімсот дев'яносто) гривень 65 (шістдесят п'ять) та витрати на медичне забезпечення у розмірі 17 (сімнадцять) 42 (сорок дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону судові витрати по справі понесені на сплату судового збору у розмірі 3 360,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: