Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мохова Є.І.

при секретарі судового засідання Брідня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха , матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у Волноваському районі, Донецької області про встановлення факту проживання однією сімєю

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09.05.2015 року померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді недоотриманої пенсія. На час смерті мати проживала разом з заявником за адресою: квартира АДРЕСА_1. Мати була похилого віку, дуже хворілата вимагала постійного догляду. Заявник, як син турбувався про матір, доглядав за нею, забезпечував її умови для проживання, готував їжу, прибирав у домі, прав, купував ліки, возив її до лікарні, вони мали спільний бюджет, грошей матері на придбання ліків, продуктів та оплати комунальних послуг не вистачало, тому він підтримував її матеріально, вони проживали однією сім"єю та вели спільне господарство. При зверненні до УПФУ у Волноваському районі для отримання недоотриманої пенсії матері з"ясувалось, що заявник повинен підтвердити факт спільного проживання однією сім"єю з матір"ю.

.В звязку з викладеним, просить суд встановити факт постійного проживання однією родиною разом із ОСОБА_2 на момент смерті на 09.05.2015 року.

Заявник у судовому засіданні на заявлених вимогах наполягав.

Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України у Волноваському районі, Донецької області, у судове засідання не зявився, надав суду заяв у якій просив справу розглянути без участи представника заінтересованої особи, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Вислухавши пояснення заявника, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у ході судового розгляду встановлено, що встановлення факту, якого вимагає заявник, породжує правові наслідки. Встановити такий факт іншим шляхом неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Так, судом встановлено, що 09.05.2015 року у віці 76 років померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 11-НО № 909637, виданого виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району, Донецької області 12.05.2015 року, актовий запис № 55 (а.с9).

Після її смерті відкрилась спадщина на недоотриману пенсію.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно свідотцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія 11-УР № 160832 його матір"ю є ОСОБА_5.(.а.с.7).

12.03.1963 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище "Кобзар", що підтверджується свідотцтвом про одруження серія V1-УР № 546602, актовий запис № 9.(а.с.10).

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Для встановлення факту проживання однією сімєю потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно врахувати ознаки, визначенні у понятті домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України «Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року із змінами та доповненнями, згідно якої домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов'язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов'язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з'ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім'єю спрямоване на довготривалі відносини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно довідки наданої головою Володимирської селищної ради 15.08.2018 року встановлено, що ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2,яка померла 09.05.2015 року, з 2014 року проживали разом за адресою: смт. Володимирівка, вул. Гагаріна 4/12, Волноваського району, Донецької області та вони вели спільне господарство (а.с.4).

Заявник здійснював поховання матері ОСОБА_2 оскільки був єдиною близькою людиною для неї.

Таким чином судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом та приходить до висновку про доведеність заявником факту проживання однією сімєю з ОСОБА_2 по день смерті останньої, яка настала 09.05.2015 року, так як проживали разом, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, вели сумісне господарство, піклувалися один про одного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст.ст.3, 5, 12, 13, 18, 258 ,260, 265, 268, 273, 293, 294, 315 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у Волноваському районі, Донецької області про встановлення факту проживання однією сімєю - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 однією родиною разом із спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла 09.05.2015 року у м.Донецьк, Ленінського району, Донецької області, по день смерті останньої.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/5790/18 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду області через Волноваський районний суд протягом 30-ти днів, з наступного дня, після його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.І. Мохов