Справа № 390/1734/17
Провадження № 2/390/150/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом у якому просила визнати за нею право власності на земельні ділянки кадастровий номер :51:000:0152, загальною площею 0,1199 га, та кадастровий номер :51:000:0151, загальною площею 0,25 га, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Дружби, 17. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Дружби, 17, який належав ОСОБА_4 Остання пообіцяла оформити документи на домоволодіння та земельну ділянку, після чого нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Проте, нотаріального посвідчення договору не відбулося, оскільки 03.01.2015 року ОСОБА_4 померла. Після смерті останньої спадщину ніхто не прийняв. Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2015 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку приватного житлового фонду з господарчими побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, укладений між ОСОБА_1І та ОСОБА_4, та визнано за ОСОБА_1І право власності на вказаний житловий будинок. 31.08.2017 року ОСОБА_1 стало відомо, що 24.07.2013 року ОСОБА_4 отримала свідоцтво про право власності на спірні земельні ділянки, а тому позивач вважає, що земельні ділянки є частиною домоволодіння, на яке вона набула право власності, у звязку із чим до неї має перейти право власності на земельні ділянки, на яких розміщено домоволодіння, без зміни їх цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника, однак зі смертю ОСОБА_4, позивач позбавлена можливості оформити право власності.

Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. ОСОБА_1 пояснила, що 17.11.2012 року домовилася з ОСОБА_4 про придбання домоволодіння, що розташоване за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Дружби, 17. На підтвердження укладеної угоди ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_4 17 000 грн., про що ОСОБА_4 власноручно написала розписку в присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проставили свої підписи в розписці. ОСОБА_4 мала оформити документи про право власності на домоволодіння, а потім нотаріально оформити договір купівлі-продажу, однак нотаріального посвідчення договору так і не відбулося, а 03.01.2015 року ОСОБА_4 померла.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області свого представника у судове засідання не направили, проте надали суду письмову заяву в якій просили розглянути справу без участі їх представника, проти позову не заперечують.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що ОСОБА_1 відома їм, як мешканка села Клинці Кіровоградського району Кіровоградської область. Приблизно з 2006 року ОСОБА_4 проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Дружби), 17, а в 2012 році остання продала вказане домоволодіння ОСОБА_1 за 17 000 грн., про що ОСОБА_4 власноручно написала розписку в їх присутності, де вони також проставили свої підписи. Після укладення угоди ОСОБА_1 одразу переїхала до зазначеного домоволодіння, однак нотаріально угоду не було посвідчено, оскільки ОСОБА_4 не мала документів про право власності на домоволодіння. ОСОБА_4 пообіцяла, що зробить усі необхідні документи, після чого відбудеться нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, однак обіцянки не дотрималась. Домовленість про придбання домоволодіння передбачала перехід у власність ОСОБА_1 не тільки житлового будинку, а й земельних ділянок та споруд, що розташовані на території домоволодіння.

Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було досягнуто домовленості про купівлю-продаж житлового будинку, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна, 17, на підтвердження укладеної угоди ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_4 за придбання домоволодіння кошти в сумі 16 700 грн., про що свідчить розписка ОСОБА_4 від 17.11.2012 року, яка була нею написана в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проставили свої підписи в розписці.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2015 року, яке 14.12.2015 року набрало законної сили, визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - житлового будинку приватного житлового фонду з господарчими побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна, 17, а також визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок приватного житлового фонду з господарчими побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17.

Рішенням пятої сесії ОСОБА_3 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області сьомого скликання №78 від 05.05.2016 року, перейменовано вулицю Колгоспна с. Клинці Кіровоградського району Кіровоградської області, на вулицю Дружби.

Довідка виконкому ОСОБА_3 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області №638 від 07.08.2017 року свідчить, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з сином ОСОБА_7, що також підтверджується відміткою про місце проживання у паспорті позивача від 21.03.2013 року.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №94238283 від 10.08.2017 року власником житлового будинку що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, на праві приватної власності є ОСОБА_1, запис про право власності №21819216 від 07.08.2017 року.

Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №95970058 від 31.08.2017 року свідчить, що ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності серія №6735090 від 24.07.2013 року є власником земельної ділянки загальною площею 0,1199 га, кадастровий номер :51:000:0152, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, запису про право власності №1789323 від 09.07.2013 року. Також, ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності серія №6730440 від 24.07.2013 року є власником земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :51:000:0151, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), запису про право власності №1788206 від 09.07.2013 року. Відомості щодо Іпотек, обтяжень та іншого речового права відсутні.

Відповідно до звітів про експертну грошову оцінку земельних ділянок, що розташовані за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Дружби, 17, станом на 04.09.2017 року вартість земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :51:000:0151, складає 47 500 грн., а земельної ділянки загальною площею 0,1199 га, кадастровий номер :51:000:0152, становить 22 782 грн.

На запит суду завідувачем Кіровоградської районної державної нотаріальної контори надано лист №02/01-16 від 10.01.2018 року, яким повідомлено, що відповідно до алфавітних книг спадкових справ після смерті ОСОБА_4, яка померла 03.01.2015 року, до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавалося, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання, крім цього ст.16 ЦК України зазначає, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Частинами 1 та 2 статті 328 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації звязку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобовязання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Як передбачено ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності до ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

У відповідності до ч.2 ст.377 ЦК України розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці обєкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно ч.6 ст.120 ЗК України, істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з набуттям права власності на ці обєкти. Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що повязане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

В якості підстав для визнання права власності на спірні земельні ділянки сторона позивача посилається на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2015 року, яким визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку приватного житлового фонду з господарчими побудовами та спорудами, що розташований за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, а також визнано право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_1 Тому, за нормами ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України, до ОСОБА_1 має перейти право власності на земельну ділянку, на якій розміщений придбаний нею житловий будинок, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для ОСОБА_4, яка є власником земельної ділянки загальною площею 0,25 га, кадастровий номер :51:000:0151, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі свідоцтва про право власності.

Однак, суд не може погодитися з твердженням сторони позивача, виходячи із норми ч.2 ст.377 ЦК України та ч.6 ст.120 ЗК України, оскільки розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що на час укладення договору купівлі-продажу у ОСОБА_4, яка продавала домоволодіння, не було правовстановлюючих документів на житловий будинок і спірні земельні ділянки, у звязку із чим було порушено істотні умовами договору купівлі-продажу щодо розміру та кадастрового номеру земельної ділянки на якій розташовано житловий будинок.

Проаналізувавши рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 03.12.2015 року, судом зясовано, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її рідний син ОСОБА_9, відповідно до заповіту, що засвідчено ОСОБА_3 сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області. Судове рішення по даній справі може вплинути на права і обовязки ОСОБА_9, проте стороною позивача вказаний факт залишено поза увагою, оскільки позов предявлено до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем знаходження майна, а клопотання про залучення спадкоємця до участі у справі від позивача та її представника, не надходило.

Також, доводи сторони позивача щодо переходу до ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1199 га, кадастровий номер :51:000:0152, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Клинці, вул. Колгоспна (Дружби), 17, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, що належить на підставі свідоцтва про право власності ОСОБА_4, не відповідає фактичним обставинам, оскільки ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Отже, суд приходить до висновку про відмову у задоволені вказаної вимоги, у звязку із тим, що земельна ділянка, загальною площею 0,1199 га, кадастровий номер :51:000:0152, має цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», житловий будинок розміщено на іншій ділянці, жодних будівель чи споруд на ній не розташовано, а тому перехід права власності на земельну ділянку передбачений нормами ч.1 ст.377 ЦК України та ч.1 ст.120 ЗК України, не можливий.

Крім того, сторона позивача просить визнати за ОСОБА_1 право власності на спірні земельні ділянки, що посвідчені свідоцтвом про право власності, які видані на імя ОСОБА_4, однак згідно інформаційної довідки щодо обєкта нерухомого майна №95970058 від 31.08.2017 року власником земельних ділянок вказана ОСОБА_8

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими і недоведеними, належними та допустимими доказами, а тому не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави недоплачений судовий збір у сумі 577,17 грн., оскільки матеріали справи містять квитанцію про сплату судового збору на суму 702,83 грн., що дорівнює 1 відсотку від загальної суми грошової оцінки двох земельних ділянок, проте сплаті підлягає судовий збір не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну майнову вимогу, що становить 1280 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 220, 319, 334, 377, 378, 392, 657 ЦК України, ст.120 ЗК України, ст.ст.4, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, про визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у сумі 577,17 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя