Справа № 297/237/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого Гецко Ю. Ю.,

за участю секретаря судового засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Нижньореметівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Нижньореметівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно, вказавши, що в 1992 році колгосп «Зоря», що знаходився в с.Нижні Ремети, Берегівського району було реорганізовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Зоря» і відповідно стало його правонаступником. В результаті розпаювання майна колишнього колгоспу всі його члени отримали пайові квитки, із зазначенням розміру майнового паю на відповідну дату. В подальшому, в квітні 2000 року КСГП «Зоря» було реорганізоване в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» і стало його правонаступником. 10 січня 2000 року між позивачем та пятьма власниками майнових паїв, членів колективного сільськогосподарського підприємства «Зоря» був укладений договір купівлі-продажу майнових паїв, право на які стверджується майновими квитками. Продаж майнових паїв було вчинено за їх повну вартість, що було зазначено у майнових квитках, гроші сплачені продавцям до підписання договору. Нотаріально договір не посвідчувався. Вказаним особам, відповідно до наявних у них пайових квитків у рахунок паю було передано нежитлове приміщення колишнього корівника загальною площею 792,2 м.кв. , що знаходиться за адресою с. Нижні Ремети, вул. Центральна, б/н., і відповідно до договору купівлі-продажу майнових паїв право на володіння, користування і розпорядження цим приміщення перейшло до позивача. В результаті реорганізації КСГП «Зоря» та створення у квітні 2000 року СТОВ «Зоря», яке стало його правонаступником вищевказані громадяни до складу учасників новоствореного товариства не ввійшли, своє майно до статутного фонду не передали, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру зареєстрованих осіб. 12.10.2010 року СТОВ «Зоря» припинило свою діяльність на підставі рішення суду про визнання його банкрутом. Під час ліквідаційної процедури на вищевказане, придбане мною майно претензій або будь-яких інших вимог від ліквідатора та кредиторів не надходило. Нежитлове приміщення, придбане мною не зареєстровано в КП «Берегівська БТІ», однак самочинним будівництвом не являється.

На даний час позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності за собою на нежитлове приміщення (корівник) площею 792,2, що знаходиться за адресою с. Нижні Ремети, Берегівського району, вул.Центральна, б/н. Так, приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 мені відмовлено в реєстрації у звязку із втратою чинності наказу Мінагрополітики №62 від 14.03.2001 року «Про затвердження порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств». Також у відмові зазначається що форми бланків, які підтверджують право на майнові паї не відповідають формі бланків, які були затверджені Наказом Мінагрополітики №79 від 23.03.2001 року, тобто за відсутності правовстановлюючих документів.

Позивач маргітич В. М. в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідачавиконавчого комітету нижньоремітівської сільської ради в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов маргітич В. М..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 82, 174, 206, 247 ч. 2, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, проживаючим за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. в.Горбки, 19, НОМЕР_1 виданий Берегівським РВ УМВС в Закарпатській області 21грудня 1995 року право власності на нежитлове приміщення (корівник), загальною площею 792,2 м.кв, що знаходиться за адресою с.Нижні Ремети, Берегівського району, Закарпатської області, вул..Центральна, б/н.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення повного тексту рішення до Апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_4.