ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 739/806/18

Головуючий у першій інстанції - Кочура О.О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/185/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Скрипки А.А., Харечко Л.К.

при секретарі: Покладі Д.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним (суддя Кочура О.О.), постановлену у м.Новгород-Сіверський, повний текст ухвали складено 20 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку та надвірних будівель, згідно з яким ОСОБА_3 передала в її власність належні на праві власності продавцю на підставі договору купівлі-продажу будинку від 09 березня 2006 року №469 будинок А-1, сарай Б-1, погріб п-г-1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 є власником будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 09 березня 2006 року №469. Між позивачкою та відповідачкою у 2011 році було досягнуто домовленості про купівлю-продаж вказаного будинку та узгоджено всі істотні умови договору. Останній платіж за будинок позивач внесла 13.03.2014 року, а відповідач видала розписку, що майнових претензій відносно оплати вартості будинку до позивача не має. Проте, за доводами ОСОБА_2, вона протягом тривалого часу не може змусити ОСОБА_3 укласти нотаріальний договір купівлі-продажу.

Ухвалою судді Новгород-Сіверського районного суду від 31 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху і надано позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом: 1) подання заяви із зазначенням місця проживання відповідача ОСОБА_3, 2) поданням заяви із визначенням ціни позову відповідно до порядку, встановленого ст.176 ЦПК України, та у разі збільшення ціни позову - доплатити судовий збір відповідно до ставок судового збору, встановлених Законом; 3) додати до позовної заяви всі наявні докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема копію технічного паспорту на будинок.

Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду від 20 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу. Ухвалу мотивовано тим, що недоліки позовної заяви позивачем не усунуто.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми процесуального права. Позивач вважає, що нею усі вимоги ст.ст.175, 177 ЦПК України дотримані, в заяві зазначені: відома остання адреса проживання відповідача та номери її телефонів; ціна позову - 31 850 грн; зазначені обставини та докази, які їх підтверджують і є наявними у позивача.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці4 виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Статтею 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 зазначила місцем проживання відповідача ОСОБА_3 буд.АДРЕСА_3. Саме таку адресу відповідача було зазначено у розписці від 13 березня 2014 року, підписаної ОСОБА_3, згідно якої остання отримала від ОСОБА_2 останню суму за будинок по АДРЕСА_2 (а.с.9). Таку ж адресу відповідача зазначено у наданому позивачем договорі купівлі-продажу будинку від 09 березня 2006 року, згідно якого ОСОБА_3 придбала спірний будинок у ОСОБА_4

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради на запит суду відомості щодо реєстрації ОСОБА_3 відсутні (а.с.15).

Таким чином, оскільки місце реєстрації проживання або перебування відповідача невідоме, підсудність даної справи повинна визначатися згідно ч.9 ст.28 ЦПК України, тобто за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування.

Враховуючи, що в позовній заяві зазначено останнє відоме позивачу місце реєстрації проживання відповідача у м.Новгород-Сіверський, є необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивачем не подано заяву із зазначенням місця проживання відповідача.

Крім того, згідно ч.10 ст.187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_2 в позовній заяві визначено ціну позову - 31 850 грн, що є узгодженою між сторонами вартістю будинку. Судовий збір позивачем сплачено у відповідності до п/п 1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 704,80 грн.

Частиною 2 статті 176 ЦПК України встановлено, що якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Оскільки сторони визначили вартість спірного будинку і позивачем сплачено судовий збір, виходячи із такої вартості, то відсутні підстави стверджувати, що визначення ціни позову суперечить порядку, встановленому ст.176 ЦПК України.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами ОСОБА_2, що ненадання доказів не може бути підставою для повернення позовної заяви, оскільки відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

В порушення зазначених вимог суд залишив позовну заяву, а згодом повернув її не з підстав не зазначення у ній доказів, якими підтверджуються обставини, а у зв'язку з неприєднанням доказів до заяви.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та перешкоджає подальшому провадженню у справі, остання в силу п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 379 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 серпня 2018 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 5 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: