АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №761/30061/17

провадження № 22-ц/796/1557/2018

01 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Рейнарт І.М., Музичко С.Г.

при секретарі Юрчуку С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року в складі судді Осаулова А.А.,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 в особі її законного представника - ОСОБА_3, в якому просила визнати недійсним заповіт від 09 жовтня 2015 року, складений ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за №87.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 жовтня 2017 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 29 серпня 2017 року скасовано, питання про відкриття провадження у справі передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої доводи мотивує тим, що провадження у справі судом першої інстанції повторно відкрито з порушенням правил підсудності,за місцем проживання законного представника відповідача - ОСОБА_3 Разом з тим, процесуальний закон не містить виключень з правил, за яким при відкритті провадження у справі суд повинен встановити зареєстроване місце проживання відповідача - фізичної особи незалежно від його віку.

У судовому засіданні 07 грудня 2017 р. він наголошував на тому, що відповідачем по заявленому позову є саме ОСОБА_2, а не ОСОБА_3; суд направляв запит до підрозділу Державної міграційної служби України лише щодо зареєстрованого місця проживання матері відповідача, а не самого відповідача; ОСОБА_2, як і її матір ОСОБА_3 зареєстровані в м. Ірпінь Київської області, про що свідчив наявний в матеріалах справи підтверджуючий документ.

Суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вимоги ст. 122 ЦПК України та не перевірив належним чином підсудність справи даному суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Зазначила, що судом було належним чином виконано обов'язок щодо звернення про надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, докази надсилання відповідних запитів містяться в матеріалах справи. Сторона позивача не може достеменно знати, де саме фактично проживає відповідач. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не відповідають нормам чинного законодавства та спрямовані на затягування розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_5 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Відповідно до п. 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно- територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Відповідно до пункту 9 частини першої розділу XIII Перехідні положення ЦПК у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 109 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку, встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом трьох днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не виконав вказаних вимог процесуального закону, не звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання відповідача щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Отримання відомостей з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві законного представника відповідача - ОСОБА_3 у Шевченківському районі м. Києва, дані 29.10.2009 р., також не давало суду підстав для відкриття провадження у справі, оскільки повноваження з реєстрації місця проживання з 04.04.2016 р. були делеговані органам місцевого самоврядування, про що також було зазначено у відповіді на запит суду (а.с.141).

Для перевірки актуальності інформації про реєстрацію місця проживання особи до органу реєстрації (відповідного реєстру територіальної громади) суд не звернувся.

Як вбачається з довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/квартирі осіб, виданої ТОВ «Житлоком-Ірпінь» від 05.09.2017 р. №128, що міститься в матеріалах справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.105).

При повторному відкритті провадження у справі жодної оцінки вказаному доказу суд першої інстанції не дав.

На підтвердження фактів, на які представник відповідача посилається в своїй апеляційній скарзі, останнім було надано листи Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС в Київській області від 11 грудня 2017 р.

Відповідно до викладеної в них інформації, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також ОСОБА_3, з 04.09.2017 року зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.196, 197).

Згідно ч. 1 ст. 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

З огляду на те, що ухвала про відкриття провадження у справі прийнята з порушенням правил підсудності, остання підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

Керуючись ст. 367, 374, 380-383 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 07 грудня 2017 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько Ангеліна Павлівна про визнання заповіту недійсним направити на розгляд до Ірпінського міського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді: