Справа № 577/5093/17
Провадження № 2/577/193/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 лютого 2018 року м. Конотоп
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Кравченка В.О.
при секретарі Мирошниченко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
На обгрунтування вимог у заяві зазначено, що на підставі вказаного договору відповідач отримав кредит в розмірі 9100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку під 27,60% на рік з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком кредитний договір за умовами якого Банк також має право в будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт. Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню кредитних коштів, відсотків, а у випадку порушення договору сплаті пені та штрафів, не виконує. Внаслідок чого утворилася заборгованість, яку добровільно не погашає, що і стало підставою звернення до суду з позовом.
Представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує, не заперечує заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення суду (а.с.2).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явився повторно. Судові повістки направлені за місцем його реєстрації повернуті з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.50-51, 53). З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином.
Оскільки представник позивача не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами.
Суд, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи із такого.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Із представлених доказів вбачається, що 18.11.2013 року між сторонами був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви позичальника, "Тарифів Банку", а також "Умов та правил надання банківських послуг" (а.с.7-44). Проте, взятих на себе зобов"язань по поверненню коштів, сплаті відсотків у строки та в порядку встановлених кредитним договором, а у випадку порушення зазначеної угоди - штрафних санкцій, ОСОБА_1 не виконує внаслідок чого за ним утворилась заборгованість.
Проте, суд не погоджується з розрахунком в частині стягнення з відповідача пені та розміру штрафу в сумі 4407,66 грн. (процентна складова) виходячи із такого.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на порушника, який не виконує взяті зобов»язання, основаних на законі невигідних правових наслідків, що полягають у позбавленні певних прав, або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положенням ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи викладене слід дійти висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання наведеного положення Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).
ПАТ КБ «ПриватБанк» надало суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту та процентів. Разом з тим за це ж саме порушення банком нараховані пеня і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.
Тому позов в частині стягнення пені не підлягає задоволенню.
З урахування викладеного підлягає зменшенню сума штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, яка визначена в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту в частині процентної складової (п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.
Керуючись: ст.ст. 526, 1054 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Кравченко В. О.