У Х В А Л А

22 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 310/5589/15-ц

провадження № 61-8557 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 18 серпня 2017 року через засоби поштового зв'язку звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 липня 2017 року. Касаційна скарга ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, подана з пропущенням, передбаченого статтею 325 ЦПК України (у редакції Закону України № 2136-VIII від 13 липня 2017 року), строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 24 липня 2017 року.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачука О. С. від 4 вересня 2017 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків. Вказаною ухвалою наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а саме: те, що оскаржене рішення отримано лише 20 липня 2017 року, визнані неповажними, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин особою, яка подала касаційну скаргу, не надано.

На виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 вересня 2017 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у жовтні 2017 року подано матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Як на підставу причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_2 послався на те, що під час отримання його родичем 20 липня 2017 року по пошті копії рішення апеляційного суду перебував до початку серпня у м. Черкаси і не мав змоги ознайомитися із рішенням апеляційного суду Запорізької області від 4 липня 2017 року. На підтвердження вказаних обставин надав супровідний лист апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2017 щодо направлення копії оскарженого рішення позивачу та її представнику. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ткачука О. С. від 23 жовтня 2017 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, так як особою, яка подала касаційну скаргу, не надано доказів на підтвердження своїх посилань.

У підпунктах 4, 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») касаційна скарга передана до Касаційного цивільного суду.

У лютому 2018 року на виконання вимог ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 жовтня 2017 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги. Зокрема, ОСОБА_2 вказує, що є непрацюючим пенсіонером і їздив до м. Черкаси в особистих справах на автомобілі, тому проїзних документів на підтвердження цього не має. Надав до суду довідку голови вуличного комітету ОСОБА_5 про те, що «її сусід ОСОБА_2 перебував у від'їзді у м. Черкаси та повернеться у перших числах серпня 2017 року».

Аналіз обґрунтування пропуску строку на касаційне оскарження свідчить, що наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підстави для поновлення пропущеного процесуального строку не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано належних та допустимих доказів. Представник позивача у своїх заявах про поновлення строків на касаційне оскарження вказував, що рішення апеляційного суду отримано 20 липня 2017 року, однак касаційна скарга подана лише 18 серпня 2017 року. Надана довідка голови вуличного комітету ОСОБА_5 не може бути належним доказом поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та відсутності у ОСОБА_1 чи її представника можливості оскаржити у рішення апеляційного суду у межах встановленого законом строку чи хоча б у розумний інтервал часу після отримання копії оскарженого рішення.

Європейський суд з прав людини зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Пономарьов проти України, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (Перетяка та Шереметьев проти України, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 липня 2017 року підстави є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Запорізької області від 4 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат