Справа № 683/62/18
19 лютого 2018 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів цивільну справу №683/62/18, 2/683/378/2018 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування заявлених позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що ОСОБА_1, яка отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, не виконує взятих на себе зобов»язань з повернення коштів, внаслідок чого станом на 31 грудня 2017 року утворилась заборгованість.
В судове зсідання позивач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.
Відповідачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з «явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2018 року постановлено провести по справі заочний розгляд.
Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 19 квітня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, за умовами якого банк надав останній кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, які нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, на строк дії платіжної картки, перерахувавши грошові кошти на картковий рахунок позичальника.
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 уклали кредитний договір шляхом приєднання останньої до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг. Сторони визначили, що заява клієнта, Умови та Правила надання банківських послуг, Пам»ятка клієнта та Тарифи становлять укладений між ними договір про надання банківських послуг.
Подавши позивачеві анкету-заяву клієнта від 19 квітня 2013 року ОСОБА_1 приєдналась до запропонованих банком умов кредитування, які встановлені останнім у стандартних формах Умовах і Правилах, Тарифах. Сторони підписали названі документи, які містять усі істотні умови кредитного договору. При цьому, відповідачка своїм підписом підтвердила, що вона ознайомилась та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування.
Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Укладаючи кредитний договір, сторони визначили право ПАТ КБ «ПриватБанк» змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунку.
З 01 вересня 2014 року банк збільшив процентну ставку за кредитом до 34,80% на рік, а з 01 квітня 2015 року до 43,20% на рік.
У разі виникнення прострочених зобов»язань за договором на суму від 100 грн., ОСОБА_1 зобов»язалась сплачувати банку пеню, відповідно до встановлених Тарифів, яка нараховується в день нарахування процентів по кредиту /п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил/.
У випадку порушення ОСОБА_1 строків платежів за будь-яким із грошових зобов»язань більш ніж на 30 днів, остання зобов»язалась сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків та комісій /п.2.1.1.7.6 Умов і Правил/.
Після укладення договору, ОСОБА_1 одержала на картковий рахунок кредитний ліміт, останній платіж на погашення кредиту нею внесено 12 травня 2015 року в розмірі 496 грн. 51 коп.
Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч.1 ст.1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов»язань не допускається,
Згідно п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
При вирішенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідачки пені та штрафу, суд враховує наступне.
Частиною 1 статті 546 цього Кодексу встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
В силу ч. ч. 1, 2 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами кредитного договору (п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов»язання.
Одночасно, пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, визначених цим договором.
Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов»язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
За таких обставин, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений, а тому з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути лише пеню у розмірі 4203 грн. 48 коп.
За таких обставин з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 1667 грн. 73 коп. судового збору (1762 х 94,65%).
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частково.
В задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення 4302 грн. 88 коп. штрафу відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 1667 грн. 73 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: