Справа № 212/3554/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі: головуючого - судді Борис О.Н., з участю: секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, міста Кривого Рогу цивільну справу № 212/3554/17, 2/212/202/18 за позовом Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
З метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором між Позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі відповідач-2), як поручителем, 24.02.2009 року був укладений договір поруки № KRIZ/0911/1/09. Відповідно до умов договору поруки, відповідач-2 зобов'язалася перед позивачем солідарно в повному обсязі відповідати за виконання позичальником усіх боргових зобов'язань, які виникають з кредитного договору № KRI/0911/9/07 від 05.10.2007.
Позовна заява надійшла до суду 16.06.2017 року, справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч.1 п.9 Розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України.
18.07.2017 року судом отримана відповідь на вищевказаний запит та ухвалою від 19.07.2017 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті у судовому засіданні без проведення попереднього судового засідання. Копії ухвали про відкриття провадження з додатками направлені сторонам.
Ухвалою суду від 04.10.2017 року розгляд справи був відкладений у зв'язку з неявкою відповідачів до суду та неповідомлення ними про причину неявки.
02.11.2017 року розгляд справи було повторно відкладено, у зв'язку з неявкою відповідачів до суду .
У судове засідання представник позивача направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, при цьому вказав, що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи сповіщалися своєчасно та належним чином, проте до суду не прибули, про причини неявки не повідомили, відзив на позов не подали.
Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа розглядається за відсутності сторін, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини.
Так, матеріалами справи встановлено, 05 жовтня 2007 року між Публічним Акціонерним Товариством Комерційний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_2 був укладений Кредитний договір (фізичних осіб на придбання нерухомості/на споживчі цілі під заставу нерухомості) № KRI/0911/8/07 від 05.10.2007 р. (а.с. 22-27).
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, відповідач-1 забезпечив виконання своїх зобов'язань за кредитним договором шляхом передачі в заставу (іпотеку) Банку житловий будинок, на придбання якого надавався кредит.
Також, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 24.02.2009 року між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як поручителем, був укладений договір поруки № KRIZ/0911/1/09, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за виконання позичальником - ОСОБА_2 усіх боргових зобов'язань, які виникають з кредитного договору № KRI/0911/8/07 від 05.10.2007 р.
Відповідно до п. 2.1, 2.3 укладеного договору поруки, поручитель зобов'язався у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, відповідати перед кредитором як солідарний боржник. У разі непогашення позичальником заборгованості в строки, встановлені кредитним договором, банк набуває право вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості.
Судом встановлено, позивач у повному обсязі виконав умови кредитного договору, надавши на підтвердження копію мемореального валютного ордеру від 05.10.2007 року (а.с. 53). Проте, відповідач-1, починаючи з вересня 2015 року, почав порушувати умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості.
З матеріалів справи убачається (а.с. 60-63), що позивач, неодноразово, а саме 28.10.2016 року та 02.02.2017 року на адресу ОСОБА_2 направляв листи з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором. Також, 02.02.2007 року на адресу відповідача-2 направляв повідомлення про невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором та вимога щодо необхідності виконати усі зобов'язання передбачені кредитним договором. Проте дані вимоги Банку відповідачами залишені без задоволення.
Суд погоджується з розрахунок позивача, який також узгоджується з матеріалами справи та не спростований відповідачами (а.с. 73-79).
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Вимогами статті 554 Цивільного кодексу України закріплено, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.
Згідно роз'яснень, наданих в п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.
Таким чином, з огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем дійсно були порушені умови укладено договору, тому обов'язок відповідача нести відповідальність перед банком щодо погашення заборгованості по кредиту та нарахованим штрафним санкціям.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17, 18, 77-81, 259, 263-265, 273, 280-282, п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст. ст. 526, 527, 530, 549, 550, 554, 610, 1050, 1048, 1049, 1054 ЦП України, суд -
Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний Комерційний Банк «ІНДУСТРІАЛБАНК» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту - задовольнити повністю.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Суддя: О. Н. Борис
Повне рішення виготовлено 30 січня 2018 року.