КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 479/627/18
Провадження № 2/520/6177/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.,

за участю секретаря Шевчук В.О.,

за участю сторін:

позивач ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у шлюбі з 12 січня 2016року, шлюб зареєстрований Київським районним у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13. Від даного шлюбу спільних дітей у сторін немає.

Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося у звязку з різними поглядами на сімейне життя, несумісністю характерів.

Позивач вказує, що шлюб носить формальний характер, примирення між ним та відповідачкою неможливе, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.

Також позивач зазначає, що спір про поділ спільного майна подружжя на даний час відсутній.

Вищезазначена цивільна справа перебувала в провадженні Кривоозерського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 24.09.2018року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу було передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, оскільки згідно відповіді Кривоозерського РС УДМС України в Миколаївській області №02.7/2448 від 23 червня 2018 року місце проживання відповідача ОСОБА_3 на території в Кривоозерського району Миколаївської області не зареєстроване, азі змісту позовної заяви встановлено, що місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, корп. №1, кв. №75.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 03.10.2018року було прийнято до розглядуцивільну справу за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2018року було задоволено заяву ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалено підготовче засідання по цивільній справі №479/627/18 за позовною заявоюОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, яке призначене на «29» жовтня 2018 року о 10 годині 30 хвилин - провести в режимі відеоконференції. Доручено Вільшанському районному суду Кіровоградської області забезпечити проведення відеоконференції за участю позивача - ОСОБА_2, з Київським районним судом м. Одеси. Позивачу - ОСОБА_2 зявитись до Вільшанського районного суду Кіровоградської області із документами, що посвідчують його особу - для проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 29.10.2018року, яке було проведено в режимі відеоконференції з Вільшанським районним судом Кіровоградської області, позивач - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідачка про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, у підготовче засідання 29.10.2018року не зявилась, але її представник надав до канцелярії суду заяву ОСОБА_3, в якій позивачка просила справу розглянути за її відсутності, а також вказала, що позов визнає, згодна на розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що від відповідачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, а також у звязку з тим, що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачка позов визнала, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленої відповідачки, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідачки, їх шлюбний союз розпався, на примирення сторони категорично не згодні, оскільки сторін по справі нічого не обєднує, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сімї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сімю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень, позивач зазначеної вільної згоди між сторонами по справі немає.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін по справі.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Керуючись ст.ст. 200, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 (03 жовтня 1952року народження, зареєстрований за адресою: 65122, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (21 серпня 1959року народження, зареєстрована за адресою: 65122, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований Київським районним у місті ОСОБА_1 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №13 від 12 січня 2016року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.11.2018року.

Суддя Петренко В. С.