Справа № 473/3416/18
РІШЕННЯ

іменем України

"08" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Козаченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 суми авансу у розмірі 56492 грн. 23 коп. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони домовилися про купівлю продаж квартири, яка знаходиться у Вознесенському районі АДРЕСА_1. На підтвердження намірів позивачем придбати квартиру та укладення договору відповідачу було надано грошові кошти в розмірі 2000 доларів США. Відповідач в свою чергу надала їй розписку, в якій нею підтверджено отримання коштів в розмірі 2000 доларів США у вигляді завдатку за квартиру, яка розташована у Вознесенському районі АДРЕСА_2 від ОСОБА_1

В подальшому позивач дізналася що у відповідача відсутні документи на господарську будівлю, яку вона вважала невідємною частиною квартири та яка була необхідна їй для ведення господарської діяльності.

Оскільки саме дана господарська будівля була необхідна позивачу і вона вважала, що купуючи квартиру, одночасно до неї перейде і право власності на цю будівлю, то після зясування тієї обставини, що у відповідача відсутні правовстановлюючи документи на господарську будівлю, позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення суми коштів, сплачених нею як аванс за придбання квартири.

На сьогоднішній день договір купівлі-продажу квартири між сторонами не укладений, відповідач є власником квартири.

Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року було відкрито провадження по справі. Справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не зявилися, на адресу суду надіслали заяву, в якій просили розгляд справи здійснювати без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала відзив, в якому заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважала, що вказана сума була сплачена позивачем як завдаток за майбутню купівлю продаж квартири, що підтверджується розпискою, та оскільки договір купівлі-продажу не був укладений з вини позивача, то сума завдатку не повертається.

Вивчивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81 ч.1, 82 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

По справі встановлено, що 04 лютого 2018 року ОСОБА_2 надала розписку в тому, що отримала від ОСОБА_1 в якості завдатку за квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3 2000 доларів США.

Як встановлено судом договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був.

Відповідно до ст.570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно до ч.1ст.571 ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Цивільний кодекс України поняття «аванс» трактує у звязку з поняттям «завдаток». Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч.2ст.570 ЦКУ). Відмінність цих термінів, полягає у виконанні забезпечувальної функції: завдаток, на відміну від авансу, забезпечує виконання зобовязання і у разі порушення зобовязання з вини боржника залишається у кредитора, а при порушенні зобовязання з вини кредитора останній має сплатити боржникові подвійну суму завдатку. Аванс підлягає поверненню боржникові в однократному розмірі.

Аванс це майнове надання, яке вручаються покупцем продавцю в рахунок майбутніх платежів за виконання робіт (придбання товару).

В даному випадку майбутній покупець сплатив певну суму в рахунок вартості майбутньої квартири. На ринку нерухомості поняття «аванс» зазвичай використовується у взаєминах між продавцем і покупцем, коли договір купівлі-продажу ще не укладено.

Завдаток це не просто частковий платіж, але ще і спосіб забезпечення зобов'язань. І правові наслідки порушення своїх зобов'язань будь-якої зі сторін будуть зовсім іншими.

Враховуючи факти викладені в позовній заяві, у відзиву та враховуючи розписку, написану відповідачем ОСОБА_2, кошти, передані позивачем відповідачу є авансом, а не завдатком.

Також на користь тієї обставини, що сума коштів, передана позивачем відповідачу є авансом, свідчить і той факт, що вказана сума була надана відповідачу при відносинах, коли договір купівлі-продажу між ними ще не було укладено.

За вказаних обставин, відповідно до ст.570 ЦК України, відповідач зобовязаний повернути позивачу суму авансу, оскільки договір купівлі-продажу не був укладений сторонами у визначений ними за домовленістю строк.

Тому позов підлягає задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти, передані їй в якості авансу, в сумі 56 492 грн.23 коп., що є еквівалентною сумі 2000 доларів США станом на день подачі позову

Відповідно до ст.141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Керуючисьст. ст.2,5,10-13,19,76-82,141,258,259,264,265,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, адреса проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти, передані їй в якості авансу, в сумі 56492 (пятдесят шість тисяч чотириста девяносто дві) грн. 23 коп. та судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі протягом тридцяти днів після його проголошення апеляційної скарги (сторонами, які не були при цьому присутні в той же строк, з дня отримання ними копії цього рішення) і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене, а в разі оскарження після апеляційного розгляду справи, якщо не буде скасоване.

Суддя М.М. Ротар