АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/140/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Корніюк А.П., Пєнти І.В., Спірідонової Т.В.

секретар Медведчук Н.Д.

за участю представника апелянта ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/10694/16-ц за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2017 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись до суду із позовом ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») зазначало, що 16 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 4000 грн. зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифів Банку» складає між ним та Банком договір. Відповідно до п. 6.5, п. 6.6 Умов та правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії; у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку позичальник повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 10 998 грн. 93 коп., позивач просив на підставі п. 5.2 Умов та правил надання банківських послуг стягнути на його користь з ОСОБА_6 зазначену заборгованість, що складається з заборгованості по кредиту в сумі 2 508 грн. 39 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7 490 грн. 59 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 499 грн. 95 коп. та судові витрати.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 березня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

В апеляційні скарзі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянт посилається на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність його висновків дійсним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема положень ст. 599 ЦК України. Апелянт вважає, що кредитні правовідносини між сторонами є дійсними, оскільки жодна із сторін не висловила бажання про їх припинення в порядку встановленому законодавством чи договором, а заборгованість за кредитом є непогашеною. На думку апелянта, суд помилково прийшов до висновку щодо спливу строку позовної давності та відмови у задоволенні позову з цих підстав, оскільки сплив позовної давності не припиняє зобов'язання, а отже не звільняє боржника від обов'язку сплатити проценти та пеню у межах строку позовної давності.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2017 року скасовано. Позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором від 16 жовтня 2006 року у розмірі 10 998 грн. 93 коп., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі2 508 грн. 39 коп.; заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 7 490 грн. 59 коп.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) у розмірі 499 грн. 95 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2017 року рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 26 травня 2017 року скасовано та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі і просить її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог, однак позов було пред'явлено після спливу строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, стосовно неналежного виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 16 жовтня 2006 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_6 був укладений кредитний договір №б/н у вигляді заяви, відповідно до якого, відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із заяви та «Умов і правил надання банківських послуг» (а.с.7, 8-13).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с.7 зворот).

Згідно наданого позивачем розрахунку б/н від 16.10.2016 року, користуючись кредитними коштами, відповідач неодноразово порушував умови кредитного договору, несвоєчасно та не в повному розмірі вносячи щомісячні платежі. У зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року утворилась заборгованість у розмірі 10 998 грн. 93 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2 508 грн. 39 коп.; заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 7 490 грн. 59 коп.; штрафу (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штрафу (процентна складова) у розмірі 499 грн. 95 коп., яку банк просив стягнути на його користь.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено, що картрахунок - це поточний рахунок, на якому враховуються операції по платіжній картці; платіжна картка - це спеціальний платіжній засіб у вигляді емітованої у встановленому законодавством порядку пластикової або іншого виду карточки, яка використовується для ініціалізації переводу коштів з рахунку платника або відповідно банківського рахунку з метою оплати вартості товару або послуг.

Згідно з п.3.1 вказаних Умов та Правил, для надання банківських послуг банк відкриває клієнту картрахунок та видає картку.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Водночас, із Правил користування платіжною картою вбачається, що строк дії кредитного договору, кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної картки.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця (включно).

Згідно п 5.4 Правил користування платіжною картою встановлено, що погашення по Кредиту процентів відбувається щомісячно за попередній місяць, а тіла кредиту - в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (в полі MONTH).

Так, статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

У правовій позиції Верхового Суду України, викладеній у постанові №6-14цс14 від 19 березня 2014 року, яка у відповідності до вимог п.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховується іншими судами при застосуванні таких норм права, зазначено, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Встановлено, що згідно заяви ОСОБА_6 від 16.10.2006 року останньому 16.10.2006 року було відкрито кредитну карту №668703 строком дії 05/09, сума кредитного ліміту 3800 грн., базова відсоткова ставка 36% з розрахунку 360 днів у році; строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки; порядок погашення заборгованості щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості; погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту Клієнтом, так і списання банком коштів з дебетної карти 261134. (а.с.7 зворот).

Таким чином, договором б/н від 16.10.2006 року передбачено погашення щомісячними періодичними платежами заборгованості по кредитному ліміту та відсоткам за користування кредитом і в повному обсязі кредитного ліміту не пізніше закінчення строку дії кредитної карти.

Оскільки строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії кредитної карти 05/09 (травень 2009 року), тому строк погашення кредиту в повному обсязі наступив саме 31.05.2009 року.

Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 в межах строку позовної давності, а саме 23.06.2009 року, 10.09.2009 року, 27.10.2009 року, 14.11.2009 року 21.12.2009 року, 05.02.2010 року, 04.03.2010 року, 26.08.2010 року, 27.11.2010 року, 06.05.2011 року, 25.08.2011 року , 17.04.2013 року проводив оплати по кредитному договору б/н від 16.10.2006 року і цими діями переривався строк позовної давності.

Як правильно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається із виписки по рахунку 668703 (а.с. 93-97), останній платіж на виконання кредитних зобов'язань по договору б/н від 16.10.2006 року був здійснений позичальником 17 квітня 2013 року, а тому строк позовної давності слід відраховувати саме з цієї дати.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, проте з позовом позивач звернувся в суд 19 травня 2016 року, тобто після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якого заявив відповідач (а. с. 62). А тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що кредитні правовідносини між банком та ОСОБА_6 за кредитним договором є дійсними, оскільки жодна із сторін не висловила бажання про їх припинення, не ґрунтується на умовах договору та обставинах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрито на ім'я ОСОБА_7 картковий рахунок та видано карту НОМЕР_2 із строком дії, що відповідає строку, зазначеному на картці по 05/09, тобто по травень 2009 року (а.с. 7 на звороті) і представник ПТ КБ «ПРИВАТБАНК» як в позовній заяві так і в суді першої інстанції визнав, що кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом по договору б/н від 16.10.2006 року відповідає строку дії картки.

Разом з тим, колегією суддів критично оцінюється надана позивачем довідка щодо терміну дії картки НОМЕР_1 по 05 місяць 2013 року (05/13) (а.с. 92), оскільки її зміст не узгоджується із заявою позичальника від 16.10.2006 року, що підписана позичальником та представниками банку і сторонами не оспорюється. (а.с.7 на звороті).

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2018 року.

Головуючий /підпис/ А.П. Корніюк

Судді /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ Т.В. Спірідонова

Згідно оригіналу: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк

Головуючий у першій інстанції Стефанишин С.Л.. Провадження № 22-ц/792/140/18

Доповідач Корніюк А.П. Категорія №19, 27