Справа №339/8/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Болехів . Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання: Ганчар Л.В.

з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом у вигляді будинковолодіння по вул. Довбуша,98 с.Бубнище Болехівської міської ради після смерті батька ОСОБА_6, який був його власником та помер 30.09.2014 року.

Оскільки він прийняв спадщину, то звернувся до нотаріуса, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на вказане будинковолодіння.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених вище підстав .

Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали заяви, в яких вказали, що позов визнають та просять розгляд справи проводити у їх відсутності.

Такі дії відповідачів не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3, мати позивача, вказала також, що відмовляється від спадщини в користь позивача (а.с.41, 43,45).

Окрім того, у вказаних заявах відповідачі визнали позовні вимоги та не заперечували щодо задоволення позову.

Так, згідно ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, прийшов до висновку про прийняття визнання відповідачами позову та задоволення позовних вимог, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду справи є будинковолодіння по вулиці Довбуша, 98 с.Бубнище Поляницької сільської ради, Болехівської міської ради Івано-Франківської області, реєстрація права власності на яке не проводилося та правовстановлюючі документи не виготовлялися, що підтверджується довідкою ОБТІ (а.с.15).

З технічного паспорту на вказаний житловий будинок вбачається, що такий був збудований у 1980 році ОСОБА_6 на законних підставах ( а.с.7-11).

Так, згідно рішення РВК №162 від 09.06.1978 року ОСОБА_3С надано земельну ділянку для будівництва та згідно акту від 17.06.1978 року відводу земельної ділянки відведено земельну ділянку і видано свідоцтво на забудову для перебудови на старому місці (а.с.13-14).

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Як передбачено ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону виникають з моменту такої реєстрації.

А в ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону вказано, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Таким чином, оскільки спірний будинок було збудовано до 01.07.2004 року, то державна реєстрації прав на нього не була обов'язковою, а відтак виникнення права власності на нього не залежить від державної реєстрації.

При таких обставинех, суд визнав, що ОСОБА_6 був власником вказаного будинку і після його смерті, яка настала 30.09.2014 року (а.с.6), такий входить до складу спадкового майна.

За життя ОСОБА_6 склав заповіт, посвідчений секретарем Поляницької сільської ради, за яким заповів усе своє майно синові ОСОБА_1 ( а.с.17).

Як зазначено в ст.1216 ЦК УКраїни спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця) до іншої особи (спадкоємця).

Згідно з положеннями частин 1,2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття cпадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин, поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст. 1270 ЦК строк.

Як вбачається із довідки Поляницької сільської ради, позивач проживав разом із спадкодавцем на день його смерті ( а.с.19).

Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, оскільки проживав на час смерті із спадкодавцем, від спадщини не відмовлявся, подавши заяву до нотаріальної контори про її прийняття (а.с. 52).

Інші спадкоємці не зверталися, що підтверджується листом нотаріальної контори (а.с.50).

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця (а.с.12).

Стосовно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії суд констатує наступне.

Нотаріальна діяльність є специфічна правова форма діяльності, сутність якої полягає в тому, що в її рамках здійснюється застосування правових норм шляхом реалізації нотаріатом юрисдикційних повноважень у безспірних справах пов'язаних із цивільними правовідносинами.

Відсутність належного правовстановлюючого документу засвідчує про те, що дана справа не може тлумачитись як безспірна, а отже до даних правовідносин не може бути застосована нотаріальна форма охорони та захисту прав і законних інтересів позивача шляхом вчинення нотаріальних дій.

Отже, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді будинковолодіння після смерті батька і вона належить йому з часу її відкриття.

З технічного паспорту вбачається, що дане будинковолодіння складається із складається із житлового будинку "А", стайні "Б", стодоли "В", комори "Г", шопи "Д", майстерні "Е", шопи "Є", погребу "З", навісу "Ж", шопи "И", гаражу "І", вбиральні "Й", навісу "К", огорожі (а.с.7-11).

На підставі наведеного, ст. 1220-1223, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, керуючись ст.258-259,263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно: домоволодіння №98 по вулиці Довбуша в с.Бубнище Поляницької сільської ради, Болехівської міської ради Івано-Франківської області, яке складається: із житлового будинку "А", стайні "Б", стодоли "В", комори "Г", шопи "Д", майстерні "Е", шопи "Є", погребу "З", навісу "Ж", шопи "И", гаражу "І", вбиральні "Й", навісу "К", огорожі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім'я сторін, їх місцезнаходження та проживання :

ОСОБА_1 реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 міської ради Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 - місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 міської ради Івано-Франківської області.

ОСОБА_4 - місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_3 міської ради Івано-Франківської області.

ОСОБА_5 - місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 міської ради Івано-Франківської області.

Дата складання повного тексту рішення - 23 лютого 2018року.

Суддя Головенко О.С.