РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільнення працівника, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на свою користь заробітну плату у розмірі 30583,40 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 23.05.2017 року, виходячи з розміру середньоденного заробітку 361,35 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що з 16.04.2015 року на підставі наказу №59К працювала у ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» на посаді провідного юрисконсульта. Наказом №48К від 22.05.2017 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні позивачу було виплачено заробітну плату за травень місяць у сумі 7287,05 грн. та заборгованість за підприємством за 2016-2017 роки у сумі 30583,40 грн. Зазначила, що 04.09.2017 року вона звернулась до відповідача з заявою, в якій просила провести з нею повний розрахунок, однак по теперішній час коштів від підприємства не отримала, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та погодилась з розрахунком середнього заробітку, наведеного позивачем у довідці №4/33-39 від 25.01.2018 року.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, долучивши довідку з розрахунку середньомісячної заробітної плати №4/33-39 від 25.01.2018 року

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З 16.04.2015 року, на підставі наказу №59К, ОСОБА_1 працювала у ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» на посаді провідного юрисконсульта

Наказом №48К від 22.05.2017 року вона була звільнена з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Однак, як встановлено судом, остаточний розрахунок з ОСОБА_1 при звільненні зроблений не був, в тому числі не виплачена заборгованість по заробітній платі у розмірі 30583,40 грн.

Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до довідки №4/33-39 від 25.01.2018 року відповідачем, на підставі Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, зроблений розрахунок середньоденної заробітної плати ОСОБА_1, з яким остання погодилась та відповідно до якого середньоденна заробітна плата складає 341,39 грн.

Таким чином, заборгованість ДП «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» перед ОСОБА_1 з виплати середнього заробітку за весь час затримки з 23.05.2017 по 30.01.2018 року складає 59401,86 грн. (174 дні * 341,39грн. =59401,86 грн.)

З огляду на викладене, оскільки відповідач не провів остаточний розрахунок з позивачем до сьогоднішнього дня, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Оскільки при зверненні до суду з вказаним позовом, позивач була звільнена від сплати судового збору, судовий збір, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягується з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 116, 177 КЗпП України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» () на користь ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1, заборгованість з виплати заробітної плати у сумі 30583 (тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 40 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» () на користь ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1, середньомісячний заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку в сумі 59401 (п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста одна) грн. 86 коп.

Стягнути з Державного підприємства «Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості «Південдіпрошахт» () на користь держави судовий збір у розмірі 899,85 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Ніколаєнко