Провадження № 2/554/1371/2018
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Кулешової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Колесніченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву судді Октябрського районного суду м.Полтави Кулешової Л.В. про самовідвід по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2015 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вищевказана позовна заява.

06 листопада 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача.

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 30 січня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 06 листопада 2017 року скасовано; матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернуто до місцевого суду для продовження розгляду справи по суті.

13 лютого 2018 року суддею Октябрського районного суду м.Полтави Кулешовою Л.В. заявлено самовідвід по цій справі.

Свою заяву про самовідвід суддя мотивує тим, що після ознайомлення з матеріалами справи №554/12490/15-ц, яка надійшла з Апеляційного суду Полтавської області для продовження розгляду, з метою уникнення будь-яких сумнівів щодо об'єктивності та неупередженості головуючого у справі нею заявлено самовідвід з тих мотивів, що позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи заявлявся відвід головуючому судді з мотивів її упередженості по цій справі, між тим, ухвалу суду від 06.11.2017 року судом апеляційної інстанції було скасовано, а справу повернуто для подальшого розгляду тим самим складом суду, що може викликати сумніви в обєктивності і неупередженості судді.

Тому, з урахуванням доводів, викладених у заяві, суддя просить відвести її від розгляду даної справи та передати на розгляд іншому судді в порядку ст.33 ЦПК України.

На підставі ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує дане питання про самовідвід судді без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, після надходження з Апеляційного суду Полтавської області згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.02.2018 року справа №554/12490/15-ц (провадження №2/554/1371/2018) розподілена головуючому судді Кулешовій Л.В. для продовження розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі . Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Заява про самовідвід судді Кулешової Л.В. заявлена до призначення розгляду справи після перегляду судом апеляційної інстанції ухвали суду від 06.11.2017 року, а тому відповідає вимогам ст.ст. 39, 40 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Положеннями ч.4 ст.10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» (заява N 33949/02), рішення від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96) тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Судом установлено, що підставою заявлення самовідводу суддею Кулешовою Л.В. є намір уникнути сумнівів у осіб, які беруть участь у справі, стороннього спостерігача у її неупередженості як головуючого судді.

Беручи до уваги викладене, вирішуючи питання про подальший розгляд цивільної справи №554/12490/15-ц, з урахуванням того, що позивачем ОСОБА_1 була висловлена недовіра складу суду з мотивів упередженості по цій справі, а саму справу після апеляційного розгляду повернуто для подальшого розгляду тому самому складу суду, що може викликати сумніви в обєктивності і неупередженості судді, а тому з метою зняття у сторін таких сумнівів при розгляді даного спору по суті, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість головуючого судді, а також з метою дотримання прав сторін на гарантований законом безпосередній, справедливий судовий розгляд, суд дійшов до висновку про обгрунтованість заяви про самовідвід.

За таких обставин, для гарантії неупередженого та об'єктивного здійснення правосуддя, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного та керуючись п.5 ч.1 ст.33, ст.ст.39-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву про самовідвід судді Кулешової Л.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відвести суддю Октябрського районного суду м.Полтави Кулешову Ларису Віталіївну від судового провадження як головуючого у справі №554/12490/15-ц (провадження №2/554/1371/2018) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Дану справу передати до канцелярії Октябрського районного суду м.Полтави для визначення автоматизованою системою документообігу в порядку ст.33 ЦПК України судді, який буде розглядати справу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Кулешова