АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/428/2018 Головуючий у 1 інстанції - Коренюк А.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

Мараєвої Н.Є.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з державного бюджету на його користь завдану моральну шкоду начальником Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бондарем В.А., яку він оцінює в розмірі 139 392 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року визнано протиправною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бондаря В.А. щодо виконання ухвали цього ж суду від 01 березня 2016 року по справі № 753/24490/15 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 46234623 від 29 січня 2015 року. Бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бондаря В.А. завдала йому моральних страждань.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_2 2 000 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями державного виконавця.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити в резолютивній частині рішення суду розмір відшкодування моральної шкоди з 2 000 грн. на 139 392 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права. Вважає, що йому повинна бути відшкодована моральна шкода в повному обсязі відповідно до його позовних вимог. Вказує, що судом не враховано під час визначення розміру відшкодування моральної шкоди стан здоров'я позивача, що позивач ОСОБА_2 є пенсіонером, а також судом першої інстанції не враховано практику Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права для українських судів.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники відповідачів просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року визнано протиправною бездіяльність начальника Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Бондаря В.А. щодо виконання ухвали цього ж суду від 01 березня 2016 року по справі № 753/24490/15 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 46234623 від 29 січня 2015 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що саме з вини начальника відділу державної виконавчої служби під час тривалого невиконання рішення (ухвали) суду сталося порушення прав позивача , а тому він має право на відшкодування завданої моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що. задовольняючи частково позовні вимоги, суд правомірно виходив з доведеності факту неправомірної бездіяльності державного виконавця .

Із матеріалів справи вбачається , що виконавче провадження за № 46234623 по виконавчому листу виданому 12 грудня 2014 року Дарницьким районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 коштів у сумі 10 312,40 грн було неодноразовим предметом розгляду скарг ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність державних виконавців ВДВС Дарницького РУЮ і м.Києві.

Судами неодноразово визнавалися дії державних виконавців неправомірними та стягувалася моральна шкода на користь ОСОБА_2 з державного бюджету в загальному розмірі майже 60 000 грн.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди завданої бездіяльністю державного виконавця Бондаря В.А. щодо невиконання ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 01 березня 2016 року по справі № 753/24490/15 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 46234623 від 29 січня 2015 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що така шкода була завдана позивачу, однак, суд правильно визначив характер та ступінь моральних страждань ОСОБА_2 від бездіяльності начальника ВДВС, їх тривалості, можливості відновлення душевного стану, а також ту обставину, що за даним виконавчим провадженням він вже неодноразово отримував відшкодування з державного бюджету.

Посилання апелянта на практику Європейського суду з прав людини щодо визначення розміру моральної шкоди, не може бути повністю прийняте судом апеляційної інстанції, оскільки така практика є різною, розмір шкоди, яку стягує Європейський суд , визначається в кожному конкретному випадку індивідуально.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 25 січня 2018 року.

Головуючий

Судді