Справа №612/25/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2018 року. смт. Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі - головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 ПРИВАТБАНК, представник - ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК (надалі ОСОБА_1), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

18.05.2007 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 1500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобовязання ОСОБА_1 виконав повністю. Відповідач же, порушила умови ОСОБА_4 і, станом на 30.11.2017, має заборгованість перед Банком на загальну суму 34716,08 гривень, яку і просять стягнути на їх користь із відповідача разом із понесеними судовими витратами 1762,00 грн.

В порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, з ініціативи суду, сторони про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно судовими повістками про виклик (а.с.52).

Позивач надав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, позовні вимоги підтримує(а.с. 40).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судовому засіданні відповідач проти розгляду справи за відсутності представника позивача не заперечувала. Суд ухвалив, продовжити розгляд справи за відсутності представника Банку.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнала частково. Пояснила що заборгованість перед Банком погашає щомісячно. Останні платежі внесла в лютому 2018 року. Не розуміє чому нараховані такі великі відсотки. Вважає, що з неї не повинні стягувати пеню та штрафи.

Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що ОСОБА_4 є публічним акціонерним товариством, юридичною особою та має банківську ліцензію на надання банківських послуг (а.с.36-39).

ОСОБА_3 є громадянкою України, про що свідчить фотокопія її паспорту(а.с.34).

15.05. 2007 між Банком та ОСОБА_3 укладено договір №б/н (надалі Договір), за яким вона отримала кредит у розмірі 1500,00 гривень на умовах, як викладено вище. Договір складається з заяви позичальника, витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умов та правил надання банківських послуг, що нею не оспорюється (а.с.8-33).

Договір відповідає вимогам ст.ст. 626-628, 1054,1055 ЦК України і відповідно до ст.629 цього Кодексу є обовязковим до виконання сторонами.

Свої зобовязання згідно ОСОБА_4 виконав.

В порушення умов ОСОБА_4 відповідач, станом на 30.11.2017 має загальну заборгованість перед Банком у розмірі 34716,08 гривень, яка складається із наступного:

- заборгованість за кредитом 6162,44 грн.,

- заборгованість по процентам за користування кредитом 26324,30 грн.,

- заборгованість за пенею та комісією 100 грн.,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.,

- штраф (процентна складова) 1629,34 грн.

Розмір заборгованості підтверджується належним розрахунком та відповідачем не спростовано. Із вказаного розрахунку вбачається, що боржник ОСОБА_3 заборгованість перед Банком погашала практично щомісячно у сумах від 110 грн. до 700 грн. Останній платіж 400 грн. 24.11. 2017. Контрозрахунку тощо відповідач не надала. (а.с.4-7).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до Умов надання банківських послуг:

- п.2.1.1.5.5. позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим ОСОБА_4;

- п.2.1.1.5.6 - у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу Банку боржник повинен виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

- п. 2.1.1.7.6 при порушені позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже вимоги Банку щодо стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом та пені суд вважає доведеними і такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на їх користь штрафів у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1629,34 грн. (процентна складова), задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд виходить з того, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

Крім того, із ст. 549 ЦК України вбачається і те, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Отже встановлений договором позики вид забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки 500 грн. як штраф (фіксована частина) не відповідає змісту цього поняття та її правовій природі, як грошової суми, що обчислюється у відсотках до суми зобов'язання.

Таким чином судом встановлено що такі умови договору не відповідають вимогам закону, а тому в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі ч.1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору 1762,00 грн.

На підставі ст.ст. 526, 626,627,628, 629, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 4,5,10,12,13,19,23,34,8,141,175,176,211,229,235, ч.2 ст. 247, ст. ст. 258, 259, 265, 268, 280, 282, 354,355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МН 423294, виданий Близнюківським РВ УМВС України в Харківській області 27 березня 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, мешкаючої за адресою: вул. Миру, 26, с. Добровілля Близнюківського району Харківської області, на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1ПРИВАТБАНК, 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д, , МФО №305299, рахунок №3111, заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.05.2007, станом на 30.11. 2017, у розмірі 32586 грн. 74 коп., яка складається із наступного: заборгованість за кредитом 6162,44 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 26324,30 грн., заборгованість за пенею та комісією 100 грн., а крім того судові витрати - судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., що разом складає 34348(тридцять чотири тисячі триста сорок вісім) грн. 74 коп.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Близнюківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.І. Мороз