Справа № 307/2542/17
Провадження № 2/307/219/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М., при секретарі Цех Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставне іпотечне майно та звільнення житлового будинку,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звернення стягнення на заставне іпотечне майно та звільнення житлового будинку. Позовні вимоги мотивує тим, що у відповідності до кредитного договору № 04-2-6/3к-10 від 13 квітня 2011 року, укладеного між позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 170 000 гривень зі сплатою 23% відсотків річних з кінцевим строком повернення кредиту та сплати відсотків до 13 квітня 2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» та поручителем ОСОБА_2 14 квітня 2011 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстраційним № 3312, а саме на домоволодіння, що знаходиться в м.Тячів по вулиці Молодогвардійців, 19, Тячівського району, Закарпатської області.

28.10.2013 року Тячівським районним судом було винесено рішення щодо стягнення в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору 256 884.52 гривень та 2 568.85 гривень судового збору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки житловий будинок №19 по вул.. Молодогвардійській в м.Тячів через прилюдні торги.

Станом на 04.10.2017 року загальна сума заборгованості складає 522 868.83 гривень, з яких 170 000гривень заборгованість по кредиту, 88 033.32 гривень заборгованість по відсоткам , 36 878.36 гривень заборгованість по пені , 26 016.99 гривень 3% річних, 201 940.17 гривень інфляційних втрат.

19.03.2014 року головним державним виконавцем відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчих листів, виданих 12.12.2013 року Тячівським районним судом про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом продажу житлового будинку, який являється предметом іпотеки та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині кожному.

В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобовязання не виконала та щомісячну сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів не здійснювала, внаслідок чого допустила заборгованість перед банком на суму 59 804.47 дол. США, що еквівалентно 1 496 029.33 гривень, з яких 47 629.32 дол. США , що еквівалентно гривень - заборгованість за кредитом, 12 175.15 дол. США, що еквівалентно гривень - заборгованість за відсотками .

Також позивач вказує, що відповідачів було зобовязано звільнити житловий будинок, шляхом направлення письмової вимоги від 25.07.2017 року за №01-16/юр-198, однак відповідачі будинок не звільнили.

Просить звернути стягнення на предмет іпотеки : житловий будинок, що розташований по вул.. Молодогвардійців, 19 в м.Тячів, Закарпатської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 в рахунок погашення заборгованості приватного підприємця ОСОБА_1 по договору кредиту №04-26/3к-10 від 11 квітня 2011 року в загальній сумі 522 868.83 гривень, з яких 170 000 гривень заборгованість по кредиту, 88 033.32 гривень заборгованість по відсоткам , 36 878.36 гривень заборгованість по пені , 26 016.99 гривень 3% річних, 201 940.17 гривень інфляційних втрат на користь ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» та виселити з будинку, що є предметом іпотеки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в місячний термін..

Представник позивача в судове засідання не зявився, так як згідно до поданої письмової заяви просив розглянути справу у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив, позов підтримав в повному обсязі, а тому суд в порядку ст. 223 ч.1 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачкі в судове засідання не зявилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, а тому суд в порядку ст.223 ч.1ЦПК України розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

На підставі ст. 247 ч.2 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що у відповідності до кредитного договору № 04-2-6/3к-10 від 13 квітня 2011 року, укладеного між Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 170 000 гривень зі сплатою 23% відсотків річних з кінцевим строком повернення кредиту та сплати відсотків до 13 квітня 2012 року (а.с.53-58).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» та поручителем ОСОБА_2 14 квітня 2011 року було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстраційним № 3312, а саме на домоволодіння, що знаходиться в м.Тячів по вулиці Молодогвардійців, 19, Закарпатської області (а.с. 59-64).

Відповідно до рішення Тячівського районного суду від 28 жовтня 2013 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договоромбуло стягнуто заборгованість за кредитним договором № 04-2-6/3к-10 від 13 квітня 2011 на користь ПАТ «Комерційний інвестиційний банк» у розмірі 256 884.52 гривень та 2568.85 гривень судових витрат, а також звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, що розташований по вул.. Молодогвардійців, 19 в м. Тячів, Закарпатської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного будинку через прилюдні торги з початковою вартістю не нижчою за риночні ціни на день продажу будинку. Дане рішення набрало законної сили 10.12.2013 року (а.с.67-69 ).

А згідно до складеного позивачем письмового розрахунку відповідач станом на 04.10.2017 року загальна сума заборгованості складає 522 868.83 гривень, з яких 170 000гривень заборгованість по кредиту, 88 033.32 гривень заборгованість по відсоткам , 36 878.36 гривень заборгованість по пені , 26 016.99 гривень 3% річних, 201 940.17 гривень інфляційних втрат (а.с.25-34, 35).

Звзначений розрахунок відповідачами не спростовано.

Також позивачем було направлено відповідачам письмову вимогу претензію про добровільне звільнення житлового будинку відповідно до листа за №01-16/юр-198 від 25.07.2017 року (а.с.70).

Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», ч.1 ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Так, відповідно до частин першої, другої статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК України в частині першій якої передбачені підстави виселення.

Разом з цим, відповідно до ч.2 ст. 109 ЖК України громадянам, яких виселяють із жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» застосовуються як положення статті 40 цього Закону, так і норма ст. 109 ЖК України.

Така правова позиція висловлена в постанові Верховним Судом України від 07.10.2015 року при розгляді справи № 6-1468цс15.

Крім цього, в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року при розгляді справи № 6-875цс15 висловлена правова позиція, згідно якої, за змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки слід задоволити , а в частині позовних вимог щодо виселення - відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 223, 247, 259, 265, 268, 273 ЦПК України , ст.ст. 526 , 527, 530 , 590, 611, ЦК України , ст. 33, 40 Закону України « Про іпотеку» , ст. 109 ЖК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, що знаходиться в м.Тячів по вулиці Молодогвардійців, 19, Закарпатської області , України, який належить відповідачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості приватного підприємця ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в загальній сумі 522 868 (пятсот двадцять дві тисячі вісімсот шістдесят вісім ) гривень 83 копійок на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк», адреса: м.Ужгород, вул.. Гойди, 10, Закарпатської області, .

Стягнути з ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 і ОСОБА_2, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк», адреса: м.Ужгород, вул.. Гойди, 10, Закарпатської області, по 4 721 (чотири тисячі сімсот двадцять один) гривень 51 копійок сплаченого судового збору з кожного.

В решті позову щодо виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Головуючий: М.М.Розман