Провадження № 2/359/1683/2018
Справа № 359/3096/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться вищевказана цивільна справа, судовий розгляд якої було призначено на 16.10.2018 року.

В призначене судове засідання сторони не зявились. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява у електронній формі звернення громадян (а.с.28) з проханням закрити справу у звязку із порозумінням сторін.

Дослідивши подану заяву, суд прийшов до висновку, що подана позивачем за встановленою формою заява свідчить про відмову від позову, оскільки позивач не підтримує раніше заявлених позовних вимог та просить закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 3 вказаної статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.3 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у звязку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

За змістом ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до вимог ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до ч.5 цієї статті повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

За змістом пункту 5 «Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевих бюджетів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили (абзац 1пункту 5).

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду (абзац 5пунку 5).

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду) (абзац 6 пункту 5).

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що оригінал квитанції про сплату судового збору приєднана до матеріалів справи та підтверджують сплату позивачем належного судового збору, в тій частині, що не підлягає поверненню, позивачу має бути видано копію зазначеної квитанції з посиланням на те, що оригінал знаходяться в матеріалах цивільної справи.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.49, ч.1 ст.142, ч.1 ст.206, п.4 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову позивача від позову.

Закрити провадження у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) 50% сплаченого судового збору відповідно до квитанції ПриватБанку 0.0..1 від 01.06.2018 року, оригінал якої зберігається в матеріалах цивільної справи №359/3096/18 в Бориспільському міськрайонному суді Київської області, а саме грошові кошти в сумі 352 гривні 40 копійок (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І. В. Муранова-Лесів