Справа № 686/1632/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі Скоринському В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання спільною сумісною власністю подружжя квартиру №29, що по пр-ту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому, недобудований будинок, який знаходиться в садівничому товаристві Надія-3, та транспортний засіб марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, визнавши за нею право власності на ? частки вказаної квартири та недобудованого будинку, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію ? вартості вказаного транспортного засобу в сумі 2000 доларів США, посилаючись на те, що дане майно було набуте ними за час перебування у шлюбі та за спільні кошти подружжя.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні відповідач проти позову не заперечує, посилаючись на його обгрунтованість.

За слухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 368 ч. 3 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно до вимог ст. 70 ч. 1 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ст. 57 ч. 1 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 60 СК України м айно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18 липня 1987 року по 6 лютого 2016 року. За час шлюбу сторонами було набуто квартиру №29, що по пр-ту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому, та транспортний засіб марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. А тому вказане майно є їхньою спільною сумісною власністю.

Крім того, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,06 га, яка знаходиться в садівничому товаристві Надія-3, та яку він набув на підставі договору дарування від 16 червня 2009 року. На вказаній земельній ділянці знаходиться садовий будинок площею 64 кв.м., який побудований сторонами за час шлюбу та за спільні кошти подружжя, однак, до експлуатації він на даний час не прийнятий.

Відповідно до вимог ст. 331 ч. ч. 2 та 3 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року при розгляді справи №6-2017 цс 15, предметом якої був спір про поділ майна подружжя, споруджений подружжям в період шлюбу житловий будинок до його прийняття до експлуатації та реєстрації права власності на нього не набуває юридичного статусу житлового будинку, однак, будучи сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, є майном, набутим подружжям за час шлюбу, відтак, обєктом права спільної сумісної власності подружжя, яке може підлягати поділу між ними. А земельна ділянка, приватизована одним із подружжя у період шлюбу для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя. Разом з тим, у разі будівництва подружжям на такій земельній ділянці житлового будинку, право спільної сумісної власності на який виникає в обох з подружжя, відповідне право в обох з подружжя виникає і на земельну ділянку, відведену для будівництва будинку.

Відповідно до вимог ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст. 13 ч. 2 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду.

Кожна річ має фізичний та моральний знос, а тому для визначення вартості спірного транспортного засобу на момент розгляду даної справи необхідне застосування спеціальних знань. Однак, позивачем клопотання про проведення відповідної експертизи з метою визначення його вартості заявлено не було.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру №29, що по пр-ту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому, будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва садового будинку площею 64 кв.м., який знаходиться в садівничому товаристві Надія-3, та транспортний засіб марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, визнавши за позивачем право власності на ? частки вказаного майна, залишивши за ОСОБА_2 право власності на ? його частки.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 331 ч. ч. 2 та 3, 368 ч. 3 ЦК України, ст. ст. 57 ч. 1, 60, 69, 70 ч. 1, СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (29000, АДРЕСА_1) та ОСОБА_2 (29000, АДРЕСА_1) квартиру №29, що по пр-ту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому, будівельні матеріали, які були використані в процесі будівництва садового будинку площею 64 кв.м., який знаходиться в садівничому товаристві Надія-3, та транспортний засіб марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири №29, що по пр-ту Миру, 71/2 в м. Хмельницькому, на ? частки будівельних матеріалів, які були використані в процесі будівництва садового будинку площею 64 кв.м., який знаходиться в садівничому товаристві Надія-3, та на ? частки транспортного засобу марки «Деу», державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, залишивши за ОСОБА_2 право власності на ? частки вказаного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 760 грн. 44 коп.

Повне судове рішення складено 23 лютого 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

22.02.2018