Справа № 484/3041/17
Провадження № 2/484/297/18
Рішення

іменем України

15 лютого 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Максютенко О.А.

із секретарем судового засідання Завірюха В.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Первомайського міського голови ОСОБА_3 про відшкодування шкоди

встановив:

у вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача шкоди в сумі 1 000 000 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що міський голова Первомайської міської ради ОСОБА_3 проводячи сесію Первомайської міської Ради Миколаївської області завдала позивачу ОСОБА_1 як учаснику бойових дій в Афганістані шкоди в результаті якої він визнаний інвалідом 2-гої групи. Посилаючись на викладене просив позов задовольнити.

При цьому, позивач не зазначає, якої саме сесії та які саме дії вчинила міський голова ОСОБА_3 по відношенню до позивача, та що саме ці дії привели до встановлення позивачу інвалідності.

10 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 до суду надав обґрунтування позову, де зазначив, що шкода завдана діями Первомайського міського голови ОСОБА_3 полягає в тому, що на протязі 21-го року не виконується рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 20.11.1996 року, за яким йому зобовязаний міський виконком надати окреме благоустроєне житло для проживання. Крім того, Первомайський міський голова ОСОБА_3 використовуючи своє службове становище разом з іншими особами вилучила у позивач ОСОБА_1 індивідуальне майно з кабінету розміром 16.7 кв.м. по вул.. І Виговського,1, в якому він надавав юридичну допомогу особам з 1998 року по квітень 2012 року. Розмір шкоди позивач розраховує з мінімальної заробітної плати на місяць починаючи з 1 січня 1997 року по 03.03.2027 року (дата виходу на пенсію). та відповідних нарахувань на зарплату.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі просив стягнути 1 мільйон гривень матеріальної шкоди з відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що позивач не надав жодного доказу на обґрунтування своїх вимог, які б підтверджували обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи дійшов слідуючого.

Судом встановлено, що рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області від 20.11.1996 року зобовязано Первомайський виконавчий комітет надати ОСОБА_1 окреме благоустроєне житло для проживання.

19.09.2017 року Виконавчий комітет міської ради м. Первомайська видав ОСОБА_1 ордер на житлову площу в гуртожитку №17 по вул.. Гвардійській,4 кімната №31 на підставі рішення №504 від 08.09.2017 року, що підтверджується ордером який міститься в матеріалах справи.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в задоволенні позову до Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області та Первомайського міського голови ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди та зобовязання вчинити певні дії відмовлено справа №484/3668/14-ц., в даному рішенні встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від двох пропозицій про надання йому житлової площі , а також отримав від Держави житло через Міністерство оборони України, однак подарував його іншій особі, а сам знову залишився без житла.

В розясненнях, що містяться в п.7 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №4 від 18.12.2009 року, оскільки обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ лише в тому разі, коли в них брали участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники (ч.4 ст.82 ЦПК України), то в інших випадках ці обставини встановлюються на загальних підставах.

Крім того, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Первомайському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївської області з 04.11.2013 року та отримує пенсію по інвалідності (довідка №1131 від 12.06.2017 року Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області). Згідно довідки Пенсійного фонду України Первомайського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 19.10.2016 року №2068 ОСОБА_1 має встановлену довічно другу групу інвалідності внаслідок загального захворювання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 81 цього Кодексу. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобовязати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

4. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом.

Спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до правової позиції (у справі № 6-305 цс15) цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає заумови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний звязок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

Таким чином, підставою для відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1 в даному випадку має бути встановлено наявність такої шкоди незалежно від вини міського голови, неправомірність дій, рішень чи бездіяльності міського голови, розмір завданої шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою.

Позивач не довів належними та допустимими доказами причинного звязку між встановлення інвалідності йому другої групи та протиправними діями відповідача, крім того позивач не зазначив які саме дії вчинила міський голова ОСОБА_3 та на якій сесії Первомайської міської ради Миколаївської області, що привели до встановлення йому інвалідності.

Позивач не зазначив з якими саме особами відповідач використовуючи своє службове становище вилучила у нього нежитлове приміщення, навпаки матеріалами справи встановлено, що 18.11.2011 року Господарським судом Миколаївської області зобовязано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути обєкт оренди нерухомого майна комунальної власності територіальній громаді міста Первомайська по вул.. К.Маркса,1 загальною площею 18.5 кв.м. 12.12.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції було відкрито виконавче провадження ВП №30318633 з приводу примусового виконання рішення Господарського суду від 18.11.2011 року.

Таким чином, суд визнає такими, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення майнової шкоди в сумі 1000000 грн. з міського голови ОСОБА_3, оскільки суд не встановив факту заподіяння матеріальної шкоди ОСОБА_1 саме Первомайським міським головою ОСОБА_3 а тому відсутні підстави передбачені ст..ст.1166,1174 ЦК України для відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_1

Посилаючись на вище викладене в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12-13, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) до Первомайського міського голови ОСОБА_3 (місце знаходження: вул.. Грушевського,3 м. Первомайськ Миколаївської області) про відшкодування шкоди в розмірі 1 мільйон грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя :