Провадження № 2/263/306/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

при секретарі Рудь Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

На обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2013 року у справі № 263/263/12540/13-ц з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 450 грн. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року і до повноліття дитини. Підставою для зміни способу стягнення аліментів позивач наводить те, що відповідно до діючого законодавства України мінімальний розмір аліментів складає 713 грн., а СК України встановлений розмір аліментів у розмірі ? частини доходу на утримання однієї дитини, що вкладає 800 грн. із розрахунку від мінімальної заробітної плати, що є більшим за розмір аліментів, визначений указаним рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області. Крім того, на теперішній час відповідач працює в Регіональному філіалі Донецької залізної дороги ПАТ «Укрзалізниця». У зв'язку з чим, керуючись ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч. 5 ст. 183, ч. 1 ст. 192 СК України, ст. ст. 3, 15, 119, 120 ЦПК України, позивач просила суд збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2013 року у справі № 263/263/12540/13-ц з твердої грошової суми у розмірі 450 грн. на ? частину доходів ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, а також стягнути з відповідача судові витрати щодо сплати судового збору у розмірі 640 грн.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 жовтня 2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду (а. с. 10).

Позивач до судового засідання не з'явилася, попередньо подала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом, у відповідності до положень ЦПК України, у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, учасникам справи роз'яснено зміст ст. ст. 12, 13, 42, 49 цього Кодексу, наслідки вчинення та не вчинення процесуальних дій.

Сторони вважали, що саме представлені письмові докази підлягають дослідженню на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, виходить з такого.

Судом установлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2013 року у справі № 263/263/12540/13-ц з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно на неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 28 листопада 2013 року і до повноліття дитини (а. с. 7).

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13 лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано (а. с. 9).

З 10 червня 2015 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3, виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 10 червня 2015 року, актовий запис № 357 (а. с. 10).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Наведене дає підстави для висновку, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення неповнолітній дитині ОСОБА_3 належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав у повному обсязі і таке визнання позову відповідає вимогам закону, не порушує прав та свобод третіх осіб, за змістом частини четвертої статті 206 ЦПК України слід дійти висновку про можливе прийняття його судом без обґрунтування доводів сторін.

У випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 76-80, 89, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, - задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2013 року у справі № 263/12540/13-ц про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 450 грн. щомісячно та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Донецької області або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2

Суддя О.М. Музика