Провадження № 2/234/356/18
25 січня 2018 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,
при секретарі Каліберді А.О.,
До Краматорського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Макіївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позову позивач зазначила, що 16 січня 2017 року у м. Макіївка Донецької області померла мати позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідоцтво про смерть матері позивачки було видане у м. Макіївка, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, і є недійсним, у звязку з чим, позивачка звернулася до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті її матері- Мішиної ОСОБА_3. 20.09.2017 року Краматорський міський суду Донецької області встановив факт смерті ОСОБА_2 20.09.2017 року позивач отримала свідоцтво про смерть матері, актовий запис № 2500 від 20.09.2017 року. На даний час, через пропуск строку для прийняття спадщини, позивач не може належним чином оформити свої права на спадщину за законом після смерті матері. Позивач вважає, що проживання в зоні проведення антитерористичної операції та втрата документів на спадкове майно, а також наявність обєктивних обставин, у вигляді лікарського свідоцтва про смерть матері, виданого на непідконтрольній території та подальші судові дії, зумовили необхідність відтермінування в оформленні спадщини матері. Просить суд винести рішення, яким визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк три місяці для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 16 січня 2017 року.
Ухвалою суду від 03.11.2017 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до розгляду, відкрито провадження та призначено до попереднього судового засідання на 16 годину 45 хвилин 13.11.2017 року у приміщенні суду.
Ухвалою суду від 13.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08 годину 30 хвилин 20 листопада 2017 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України; відповідач не подав відзив.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обґрунтованими.
Представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв за одночасним існуванням таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирiшення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи.
Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 20.09.2017 року встановлено факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 16.01.2017 року, місце смерті Україна, Донецька область, м. Макіївка, Гірницький район. (а.с. 12).
Згідно свідоцтва про смерть, виданого Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області серія ІІ-НО № 000252 від 20.09.2017 року ОСОБА_2 померла 16.01.2018 року у м. Макіївка (а.с. 13).
Згідно свідоцтва про народження вбачається, що позивачка ОСОБА_5 народилася 26.08.1957 року та її матірю є ОСОБА_2 (а.с. 9)
29.07.1978 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та після укладання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 10)
Матеріалами справи доведено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2, яка померла 16.01.2017 року.
Згідно даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру спадкові справи після смерті ОСОБА_2, померлої 16.01.2017 року, не заводились, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. (а.с.39,40).
Позивачка ОСОБА_1 зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, однак Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 03.10.2017 року державним нотаріусом Пятої донецької державної нотаріальної контори ОСОБА_7 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, яка померла 16.01.2017 року у звязку з тим, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини (а.с. 14)
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не відкривалася. Спадкова справа на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_2 відсутня.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином, ОСОБА_1 відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_2
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Відповідно до ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що спадкоємець своєчасно спадщину не прийняв через те, що позивач проживає в зоні проведення антитерористичної операції, а також наявність обєктивних обставин, у вигляді лікарського свідоцтва про смерть матері, виданого на непідконтрольній території та подальші судові дії для встановлення факту смерті матері та отримання свідоцтва про смерть, що перешкоджало вчасно звернутися позивачу до нотаріуса в оформленні спадщини матері.
Фактично, як встановлено в судовому засіданні, з моменту смерті матері позивача ніхто, окрім позивача до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом не звернувся, жодна особа, відповідно до наданих доказів, окрім позивач не претендує на прийняття спадщини за законом, спадкова справа за законом на майно померлої ОСОБА_2 не відкривалась, позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може.
Суд також враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.
При цьому ст. 64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною.
Таким чином, суд вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а позивач в інший спосіб захистити своє право не може ніж звернутися до суду, то позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Такого висновку суд дійшов і враховуючи правову позицію, яку висловив Верховний Суд України в постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм частини 3 ст. 1272 ЦК України, згідно якої право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення частини 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.
Суд вважає, що викладені у позові обставини доведені належними доказами, а тому приходить до висновку, що встановлений строк на прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини.
За таких обставин, слід визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини строком на три місяці, з дня набрання рішення законної сили.
Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 265, 280 ЦПК України, ст. 1272 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макіївської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк три місяця для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 16.01.2017 року.
Строк для прийняття спадщини починається з моменту набрання рішення законної чинності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд.
Суддя:
Рішення ухвалене й надруковано у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі

Суддя: