Справа № 2-668/2010
У Х В А Л А

21 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «Державний ощадний банк» на рішення та дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник в особі ПАТ «Державний ощадний банк» звернуся до суду з скаргою на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу, мотивуючи її тим, що 03.03.2016року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 50355844 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-668/2010 від 18.05.2010р., виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь державного ощадного банку України 979 361,55 гри. заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі у сумі 1820,00 гри., всього 981181,55грн. Виконавче провадження було відкрито на залишок боргу у розмірі 622 135,37 грн. Але 26.01.2018р. стягувачу стало відомо, що виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа 18.12.2017р. державним виконавцем завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає, що дії державного виконавця Білоцерківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області є неправомірними, та просить суд скасувати постанову від 18.12.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу, зобовязати державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження № 50355844 від 03.03.2016 року, та зобовязати державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській ОСОБА_1 повідомити суд та заявника про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання відповідно до вимог ст.453 Цивільного процесуального кодексу України.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримала подану скаргу.

Державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_1 заперечила обставини та вимоги скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що вимоги ПАТ «Державний ощадний банк» підлягають до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що 03.03.2016року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрито виконавче провадження № 50355844 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 2-668/2010 від 18.05.2010року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення із ОСОБА_2 на користь державного ощадного банку України 979 361,55 грн. заборгованості за кредитним договором, та судових витрат по справі у сумі 1820,00 гри., всього 981 181.55 гри. Провадження відкрито на залишок боргу у розмірі 622 135,37 грн.

26.01.2018 року представник стягувача дізнався, що виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа 18.12.2017 державним виконавцем завершено на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Матеріали оглянутого ВП № 50355844 не містять підтвердження про направлення і вручення стягувачу постанови про завершення ВП.

Представник скаржника зазначає, що станом на дату звернення до суду, оригінал виконавчого листа разом із постановою державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.12.2017 року на адресу банку від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби не надходили.

У мотивувальній частині постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.12.2017 державний виконавець зазначає, що: 1) боржник за адресою: м. Біла Церква, вул. Стаханівська, 101а проживає, майно, на яке може бути звернуто стягнення, відсутнє, про що складено акт державного виконавця; 2) згідно довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за Боржником право власності на нерухоме майно не зареєстровано; 3) згідно бази ДПІ у боржника відсутні джерела доходів; 4) згідно даних ПФУ у боржника відсутні джерела отримання доходів. Вказані обставини слугували підставами для завершення виконавчого провадження.

Скаржник не погоджується з постановою про повернення виконавчого листа, оскільки Автоматизована система виконавчого провадження станом на 31.01.2018 року містить у собі відомості лише про такі виконавчі дії як: відкриття виконавчого провадження; винесення постанови про арешт коштів на рахунках боржника в установах банку; та завершення виконавчого провадження (винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу). Будь-якої інформації щодо перевірки майнового стану боржника за місцем проживання /реєстрації/, складення з даного приводу державним виконавцем процесуальних документів, дана система в собі не відображає.

Також, скаржник зазначає, що матеріали виконавчого провадження № 50355844 не містять у собі будь-яких фактичних даних, які свідчили б про вжиття державним виконавцем у повній мірі заходів, спрямованих на розшук майка боржника, зокрема, державним виконавцем не встановлено, чи значиться боржник серед власників цінних паперів; чи перебуває у зареєстрованому шлюбі, що позбавляє можливості звернути стягнення на частку боржника у спільному майні подружжя; відсутні будь-які дані щодо перевірки наявності у боржника обєктів права інтелектуальної власності. Не зважаючи на неодноразові звернення стягувача, державним виконавцем так і не вжито заходів щодо встановлення обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань за рішенням. Висновок про відсутність у ОСОБА_2 майна державним виконавцем зроблено лише на підставі відповідей управління Пенсійного фонду України та відповідей Державної фіскальної служби України, які отримані в автоматичному режимі. Інформації щодо наявності у боржника рухомого майна, у тому числі сільськогосподарської техніки, матеріали виконавчого провадження не містять.

Не погоджуючись з твердженнями скаржника, державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ОСОБА_1 надала до суду заперечення на скаргу та зазначила, 03.03.2016року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-668/2010р. від 18.05.2010 року , та направлено боржнику для виконання і стягувачу до відома (ЄДРВП№ 50355844). В ході проведених дій, державним виконавцем було зроблено запити до ДПІ для встановлення наявності розрахункових рахунків в банківських та інших фінансових установах та джерела отримання доходів боржника. Зроблено запит до Пенсійного фонду України для встановлення факту отримання пенсії боржником та місця його працевлаштування. На вказані запити була надана інформація щодо відсутності на розрахункових рахунках боржника коштів, але державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та разом з платіжними вимогами направлено до виконання до АТ « Укрексімбанк» та АТ « ОСОБА_3 Аваль». Згідно відомостей «Крексімбанк» та АТ «ОСОБА_3 Аваль» кошти на розрахункових рахунках відсутні. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником на праві власності нерухоме майно не зареєстроване. З метою виявлення майна боржника за місцем його проживання державним виконавцем здійснено перевірку майнового стану за адресою зазначеною у виконавчому документі.За результатами перевірки будь-яке майно належне боржнику за вищезазначеною адресою відсутнє.Перевіркою бази даних Територіального сервісного центру № 3242 встановлено, що автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані. Державним виконавцем до Білоцерківського міськрайонного суду направлено подання про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон. Та 18.12.2017 у відповідності до п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження, виконавчий документ направлено стягувану, але державний виконавець в судовому засіданні припустила, що можливо оскаржувана постанова про повернення виконавчого документу ще вручена учасникам ВП, оскільки у канцелярії ДВС відсутнє належне фінансування, не має марок і кореспонденція виходить із запізненням. В звязку з наведеним, державний виконавець Гаєва М.І. вважає,що дана скарга на постанову про повернення виконавчого документа стягувачу є безпідставною і її можна розцінювати, як намагання ухилитися від сплати авансового внеску при подальшій подачі виконавчого документа на примусове виконання.

Задовольняючи вимоги скаржника, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 2 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», на який посилається державний виконавець як на підставу завершення виконавчого провадження, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із частини восьмої статті 48 вищевказаного Закону вбачається, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-дєнний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 05.08.2016 року № 2432/5 у редакції від 21.11.2017року, виконавцем до Системи обов'язково вносяться відомості про проведення усіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії.

Згідно ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

У силу ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку розпочинається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Доказів того, що постанова від 18.12.2017 про повернення виконавчого документа була невідкладно направлена стягувану не має, а отже, можна вважати, що перебіг процесуального строку для оскарження вказаної постанови розпочався 27.01.2018 та закінчується, відповідно, 05.02.2018 року.

Даючи оцінку наданим доказам та встановленим в судовому засіданні обставинам, суд вважає, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.12.2017р. у ВП № 50355844 є неправомірною, та безпідставною, оскільки державним виконавцем не у повній мірі вжито заходів примусового виконання на що вказано вище, а також, на час розгляду даної скарги судом, скаржнику не було вручено оскаржувану постанову та виконавчий документ, що є перешкодою стягувачу подати виконавчий лист до виконання повторно.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст.18,19,48 Закону України «Про виконавче провадження», положеннями ст..ст.15,16 ЦК України, ст.ст.18,42,123,127,133,134,175,447,449 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ Київської області ОСОБА_1 від 18.12.2017року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №50355844 - скасувати.

Зобовязати державного виконавця Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ Київської області відновити ВП № №50355844 від 03.03.2016 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_4