Справа № 296/8119/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених позовних вимог, зазначає, що у липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, обгрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору від 06.12.2011 року позивач отримала кредит у розмірі 6900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Ціна позову складала - 31004,71грн. Ухвалою Корольвського районного суду м. Житомира від 18.01.2017 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду. 22.05.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис, за яким стягнуто з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кошти у розмірі 67 219,10 грн. Позивач зазначає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню у звязку з тим, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Але нотаріус не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, здійснивши напис за відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору, за відсутності доказів безспірності заборгованості, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Тобто нотаріус вчинила виконавчий напис з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», а саме без належного дослідження документів, що були подані відповідачем, розміру заборгованості, і з порушенням строку давності виникнення права вимоги.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 08.12.2017 року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» та в судове засідання не зявивсь, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

У судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення, в яких він зазначив, що на підтвердження факту безспірності заборгованості для вчинення виконавчого напису представником банку було надано документи

передбачені пунктом 2 переліку №1172, який є вичерпним. Постанова КМУ від 29.06.1999 року №1172 з внесеними змінами станом на 27.05.2015 року була дійсна. Крім того, зазначає, що в такій категорії справ нотаріус не може бути відповідачем, а лише може залучатись як третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору. З позовних вимог вбачається, що між позивачем і ПАТ КБ «Приватбанк» існує спір про заборгованість за кредитним договором до якого нотаріус немає ніякого відношення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно гл. 16 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником, нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Вчинення виконавчого напису в разі порушення умов кредитного договору, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих боржнику повідомлень. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка боржника на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в кредитному договорі адресу.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. N 1172, для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

ПАТ КБ «Приватбанк» зверталося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.12.2011 року у розмірі 31 004,71 грн. (а.с.34-35). Як вбачається з ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 18.01.2017 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду (а.с.36).

В матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того, що позивач отримав від банку досудову вимогу про усунення порушення із зазначенням у ній стислого змісту порушених зобов'язань, тим самим боржник був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред'явленої до стягнення.

Крім того, слід зазначити, що у нотаріуса не було підстав для вчинення виконавчого напису і з підстав п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який має назву Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, оскільки вказаний пункт цього нормативно-правового акту скасовано постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріусом 22.05.2017 року п.2 Переліку фактично не діяв, внаслідок чого нотаріус вчинив виконавчий напис безпідставно.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Як визначено у п.п. 3.3., 3.4. глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Згідно з вимогами ст.ст. 256-258 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Аналогічна правова позиція щодо застосування положень ст. ст. 257, 261 ЦК України висловлена Верховним судом України у справах № 6-95цс14 та № 6-127цс14.

Як видно з оспореного виконавчого напису від 22.05.2017 року (а.с.33) стягнення суми в розмірі 67 211,10 грн. складається із: заборгованості за кредитом -3147,27 грн., заборгованості за відсотками-56087,11 грн., комісії та пені-4300,00 грн., штрафу (фіксована частина) -500,00 грн., штрафу (відсоток від суми заборгованості) 3176,72 грн. здійснюється за період з 06.12.2011 р. по 31.03.2017 р.

Відповідність розрахунків заборгованості, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана стягувачем.

Перебіг строку, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис, починається з наступного дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з наступного дня після прострочення виконання зобовязання

Однак, виконавчий напис вчинено нотаріусом 22.05.2017 р., тобто поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, поза межами строку, передбаченого ст. 88 Закону України "Про нотаріат" крім того, сума заборгованості не може вважатись безспірною, тому суд вважає за необхідне, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

У пункті 6 розяснень листа ВССУ Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовом боржників і стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа на користь якої було вчинено виконавчий напис. Тому суд,

вважає, що позовні вимоги до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу

ОСОБА_2 є безпідставними.

Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з ПАТ КБ «Приватбанк», на користь позивача судові витрати у розмірі 640,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.4,5,76-81,141,263,265 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 22.05.2017 року, зареєстрованим в реєстрі №3192, яким стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФОПП НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», грошових коштів в сумі 67211,10 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д) на користь ОСОБА_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В решті позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Бондарчук