Провадження № 2/470/45/18
Справа № 470/794/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року смт Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Міщенка Г.В.,

при секретарі Шелестюк І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду із вищезазначеною позовною заявою до відповідача.

У позові вказав, що йому на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 у якому зареєстрований відповідач, але протягом 20 років у ньому фактично не проживає, виїхав за кордон та місцезнаходження його невідомо. Наявність реєстрації останнього в житловому будинку перешкоджає позивачу у повній мірі розпоряджатися своїм житлом.

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_1 просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_3, в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі, суд доходить наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 травня 2015 року, з якого вбачається, що право власності на житловий будинок у позивача виникло на підставі свідоцтва про право власності від 06 серпня 1987 року, виданого Березнегуватською селищною радою народних депутатів Березнегуватського району Миколаївської області (а.с. 6, 5).

У зазначеному будинку зареєстрований відповідач, що підтверджується довідкою Березнегуватської селищної ради від 18 грудня 2017 року (а.с. 8).

Згідно акту обстеження місця проживання, складеного депутатом Березнегуватської селищної ради 15 грудня 2017 року, відповідач в будинку позивача зареєстрований, але фактично не проживає протягом 20 років (а.с. 9).

Відповідач не може знятися з реєстрації в добровільному порядку, оскільки місцезнаходження його невідомо, за місцем реєстрації він не проживає протягом 20 років, а наявність його реєстрації в будинку позивача перешкоджає йому в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач у житловому будинку, належному позивачу, фактично не проживає, права власності на нього не має, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1, АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий Березнегуватським РВ УМВС України в Миколаївській області 17 серпня 1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2;

Відповідач - ОСОБА_2, АДРЕСА_1.

Суддя Г. В. Міщенко