СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2431/17
Провадження № 2/306/93/18
Рядок статзвіту № 47
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Фалес Л.І.

з участю адвоката позивача: Белла Т.А.

представник третьої особи

ССД Свалявської РДА: Куля Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Служба у справах дітей Свалявської РДА, Свалявський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області про дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про надання дозволу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на оформлення документів для тимчасового виїзду та на тимчасовий виїзд з України у супроводі матері ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4 до країн Шенгенської зони, зони АТО строком на 1 (один) рік, тобто до 30.11.2018 року. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб з відповідачем розірвано. Позивач матеріально утримує та належним чином піклують про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. ОСОБА_3 має намір разом з сином поїхати на відпочинок за кордон, але колишній чоловік безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. А тому просить позовну заяву задоволити повністю.

Представник позивача Белла Т.А в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про час і місце розгляду справи був своєчасно та належним чином повідомлений (а.с.28,29-30).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Свалявської районної державної адміністрації в судовому засіданні пояснила, що позивач не зверталася до служби про те, що відповідач перешкоджає їй у наданні дозволу на тимчасовий виїзд за кордон дитини.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м.Донецька 14 липня 2005р., актовий запис № 598, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4, ОСОБА_3 (а.с.8).

Відповідно до ст.313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі особи, які уповноважені ними.

Згідно вимог ст. 141 СК України мати, батько дитини мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Порядок надання дозволу на оформлення документів для тимчасового виїзду та на виїзд за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 р. № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 р. № 231(із змінами).

Відповідно до п.3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою Катінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою Катінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункт пропуску.

Діючим законодавством передбачено можливість ухвалення судом рішення на виїзд, а не на постійні виїзди без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, такі поїздки можуть мати разовий характер з певним часовим проміжком перебування у відповідній державі.

Позивач звертаючись до суду з вимогами про дозвіл на виїзд за межі України дитини без супроводу та згоди відповідача, не зазначила країни до яких вона має намір здійснити виїзд, не зазначено конкретний проміжок часу таких виїздів.

Позивачем не наведені правові підстави надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька без зазначення держави прямування, позивачем не надано докази звернення до батька дитини з вимогою надати дозвіл на виїзд дитини та докази відмови відповідача надати дозвіл на виїзд.

Чиним законодавством передбачено можливість вирішувати питання про надання дозволу саме на конкретний виїзд дитини за кордон без згоди батька (одноразовий), з визначенням його початку і закінчення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 76, 81, 95158-159,263-265 ЦПК України, ст.141СК України, ст.313 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 24 лютого 2005 року, до ОСОБА_4, мешканця АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, треті особи: Служба у справах дітей Свалявської РДА, юр.адреса: пл.Головна, 1, м.Свалява; Свалявський районний сектор ГУ ДМС України в Закарпатській області. юр.адреса: вул. Духновича, 6, м.Свалява, про надання дозволу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на оформлення документів для тимчасового виїзду та на тимчасовий виїзд з України у супроводі матері ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4 до країн Шенгенської зони, зони АТО строком на 1 (один) рік, тобто до 30.11.2018 року відмовити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2018 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Е.А.Вінер