Провадження № 6/161/57/18
У Х В А Л А

26 січня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

при секретарі Заболотько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним поданням, посилаючись на те, що на виконанні Другого відділу ДВС міста Луцьк знаходиться виконавче провадження № 53710262, відкрите за виконавчим листом № 161/11730/14-ц, виданим 10.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.03.2008 року в розмірі 11 780, 57 грн. та 243, 60 грн. судового збору. 06.04.2017 року державним виконавцем Капітан М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, копії яких надіслані сторонам виконавчого провадження. В ході примусового виконання не виявлено грошових коштів та майна, на яке можливо звернути стягнення. Державний виконавець просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/11730/14-ц від 10.11.2014 року.

Державний виконавець Капітан М.В. подав суду заяву про розгляд подання у його відсутності, подання підтримав та просив задовольнити.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод, якою гарантовано право на справедливий суд, що включає в себе обов'язкове виконання судового рішення.

Статтею 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п.5 ст.6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у тому випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

При цьому, під ухиленням від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обов'язків.

Пункт 19 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» передбачає можливість обмеження виїзду боржників за межі України до виконання зобовязань, покладених на них судовим рішенням.

За змістом цього Закону такі заходи примусового впливу вживаються до тих боржників, відносно яких мається інформація про їхній постійний чи періодичний виїзд за кордон, без мети чи з метою ухилення від виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому відділі ДВС міста Луцьк перебуває виконавче провадження № 53710262, відкрите за виконавчим листом № 161/11730/14-ц, виданим 10.11.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 28.03.2008 року в розмірі 11 780, 57 грн. та 243, 60 грн. судового збору.

06.04.2017 року державним виконавцем Капітан М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої 06.04.2017 року надіслано сторонам виконавчого провадження.

Боржником добровільно рішення суду не виконується.

Судом встановлено, що з метою перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснено запити.

Згідно інформації, наданої державному виконавцю, вбачається, що нерухоме та рухоме майно, належне боржнику на праві власності відсутнє.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України надіслано витяг з наявною у базі даних інформацією щодо перетинання державного кордону з якого вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодноразово перетинає державний кордон України.

Державним виконавцем двічі здійснено вихід за адресою місця проживання ОСОБА_2 з метою перевірки її майнового стану, однак провести виконавчі дії та перевірити майновий стан виявилось неможливим у звязку з тим, що двері були зачинені про що складено Акти державного виконавця від 17.01.2018 р. та 27.12.2017р.

На неодноразові виклики державного виконавця боржник не зявляється та не реагує.

Беручи до уваги те, що рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник свідомо ухиляється від його виконання, виїзд за межі України останньої може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по примусовому стягненню коштів, а дії державного виконавця спрямовані на реальне та своєчасне його виконання, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

У разі виконання боржником відповідних зобов'язань, а також у зв'язку із закінченням виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону N 606-XIV (повна сплата боргу за виконавчим документом) державний виконавець виносить відповідну постанову, копія якої підлягає обов'язковому направленню до Адміністрації Державної прикордонної служби України для своєчасного зняття особи (боржника) з контролю.

Керуючись ст.441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», -

у х в а л и в:

Подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/11730/14-ц від 10.11.2014 року.

Копію ухвали для виконання направити Адміністрації Державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 26).

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції протягом пятнадцати днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду В.В. Черняк