Дата документу 08.11.2018 Справа № 334/1127/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/1127/18
Провадження №22-ц/807/593/18
Головуючий в 1-й інстанції - Турбіна Т.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2018 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Полякова О.З.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2018 року, ухвалене в м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 29 квітня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання відключення від електромережі протиправним, зобов'язання відновити постачання електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Запоріжжяобленерго» про визнання відключення електроустановки споживача неправомірним та поновлення електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним і відповідачем 16.03.2014 укладено договір терміном на три роки з подальшим продовженням на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії жодна сторона не висловила намір внести зміни, доповнення або розірвати його. 27.07.2017 позивача було незаконно відключено від електропостачання з посиланням на акт №00100667 від 13.02.2009 та рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2012 Оскільки позивач до 16.03.2014 не був споживачем та не укладав жодних договорів з відповідачем, відключення від електропостачання у зв'язку з порушенням правил користування електричною енергією іншим споживачем є неправомірним. Посилаючись на те, що відключення було здійснено згідно з діючим законодавством, просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2018 року позов задоволено. Визнано дії ПАТ «Запоріжжяобленерго» по відключенню житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 від електромережі протиправними. Зобов'язано ПАТ «Запоріжжяобленерго» відновити електропостачання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 згідно договору про користування електричною енергією №573505107 від 16.03.2014р. Стягнуто з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_4 витрати на оплату судового збору у сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Запоріжжяобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є: неврахування судом першої інстанції, того факту, що відповідно до рішення суду від 27.11.2012 з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стягнуто вартість не облікованої електричної енергії в розмірі 9495,33 грн., рішення набрало законної сили і обов'язкове для виконання, а тому відповідно до п.53 ПКЕЕН у ПАТ «Запоріжжяобленерго» були відповідні правові підстави щодо відключення електроустановки.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_4 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з'ясовано їх правову природу та як наслідок зроблено правильний висновок щодо задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування. В зв'язку з наведеним ОСОБА_4, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

В силу вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що споживачем електроенергії за адресою: АДРЕСА_1, є власник домоволодіння ОСОБА_4 - позивач у справі. Постачання електроенергії за вказаною адресою здійснюється ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі укладеного з ОСОБА_4 договору про користування електричною енергією №573505107 від 16.03.2014. На його ім'я відкрито особовий рахунок 573505107.

27.07.2017 ПАТ «Запоріжжяобленерго» було проведено відключення електроустановки споживача від електромереж та припинено постачання електроенергії за вказаною адресою. До укладення договору про користування електричною енергією від 16.03.2014 з ОСОБА_6 постачання електроенергії за вказаною адресою здійснювалося ПАТ «Запоріжжяобленерго» на підставі договору про користування електричною енергією від 04.09.2002, укладеного з ОСОБА_5

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2012 задоволено позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» і стягнуто в солідарному порядку з власника ОСОБА_5 і ОСОБА_4, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж вартість безобліково спожитої електроенергії, завданої самовільним підключенням до електромережі, в розмірі 9495 грн. 33 коп., а також судові витрати. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вказаним судовим рішення встановлено, що 13.02.2009 за адресою АДРЕСА_1, працівниками рейдової бригади проводилася технічна перевірка побутової електроустановки. Під час огляду було виявлено порушення ПКЕЕН споживачами, а саме, самовільне підключення електропроводки до електромережі ВАТ «Запотріжжяобленерго» поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. За фактом виявленого порушення було складено акт № 00100667 від 13.02.2009 та здійснено відключення від електромережі будинку АДРЕСА_1 на підставі п.35 ПКЕЕН.

Даний акт № 00100667 від 13.02.2009 відповідно до п. 53 ПКЕЕН був розглянутий комісією 17.02.2009р. та складено протокол, яким було встановлено причетність ОСОБА_5 до виявленого порушення та прийнято рішення про стягнення вартості не облікованої електроенергії в сумі 9495,33 грн. У 2011 році ВАТ «Запоріжжяобленерго» відновило електропостачання будинку. У зв'язку зі зміною власника 14.03.2014р. сторони уклали договір про користування енергією з новим власником ОСОБА_4 на нових умовах. При укладенні у 2014 році договору про користування електричною енергією з новим власником ОСОБА_4, збитки за актом від 13.02.2009 до заборгованості позивача не включені.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в цій справі виходив з того, що відповідачем, ОСОБА_4 за період з 16.03.2014 по дату відключення, тобто до 27.07.2017, не було порушено умов договору №573505107 від 16.03.2014р. та правил користування електричною енергією, в тому числі зазначених у п. 35 ПКЕЕН, які є підставою для відключення споживача від електропостачання, і відповідно постачання електроенергії споживачу ОСОБА_4 припинено неправомірно, всупереч договору та чинному законодавству. Вимоги позову про визнання відключення електроустановки споживача неправомірним та поновлення електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 узгоджуються з приписами ст. 16 ЦК кодексу, тому позов підлягає задоволенню.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відносини між побутовими споживачами та енергопостачальниками регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою КМУ від 26.07.1999 №1357 (далі - ПКЕЕН).

Побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для задоволення побутових потреб на підставі договору про користування електричною енергією з електропостачальником (п.2 ПКЕЕН).

У відповідності до п. 3 ПКЕЕН, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і електропостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією (додаток 1) і укладається на три роки. Договір про користування електричною енергією (далі - договір) вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін.

Умовами п. 10.7 договору №573505107 від 16.03.2014, укладеного з позивачем ОСОБА_4, визначено підстави для відключення споживача від електричної мережі, які відповідають положенням п. 35 ПКЕЕН, згідно якого енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Згідно п.2 ПКЕЕН, самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладення з електропостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Споживачем ОСОБА_4 за період з 16.03.2014 по дату відключення, тобто до 27.07.2017, не було порушено жодних умов договору про користування електричною енергією №573505107 від 16.03.2014 та правил користування електричною енергією. Вказані обставини визнані сторонами у справі.

Згідно п.53 ПКЕЕН в редакції, чинній на момент виявлення порушення ПКЕЕНза адресою АДРЕСА_1, 13.02.2009, на підставі акту енергопостачальником було відключено споживача від електропостачання (відповідно до пункту 35 цих Правил), а також визначено величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача.

Акт № 00100667 від 13.02.2009 відповідно до п. 53 ПКЕЕН був розглянутий комісією 17.02.2009р. та складено протокол, яким було встановлено причетність ОСОБА_5 до виявленого порушення та прийнято рішення про стягнення вартості не облікованої електроенергії в сумі 9495,33 грн.

В порядку, встановленому п.53 ПКЕЕН, ВАТ «Запоріжжяобленерго» у 2009 році звернулося з позовом про стягнення солідарно з мешканців будинку вартості необлікованої електроенергії, ОСОБА_5 звернулася із зустрічним позовом про визнання акту №001000667 від 13.02.2009р. недійсним та стягнення суми за неправомірне відключення від електромережі.

У 2011 році ВАТ «Запоріжжяобленерго» відновило електропостачання будинку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15.11.2012 позов ВАТ «Запоріжжяобленерго» було задоволено, стягнуто в солідарному порядку з власника ОСОБА_5 і ОСОБА_4, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж вартість безобліково спожитої електроенергії, завданої самовільним підключенням до електромережі, в розмірі 9495 грн. 33 коп., а також судові витрати. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду щодо стягнення вартості безобліково спожитої електроенергії до примусового виконання, у визначені законом терміни, не зверталося, в зв'язку з чим вказаний процесуальний документ не може бути підставою для вчинення будь яких дій з боку ПАТ «Запоріжжяобленерго», зокрема відключення споживача від постачання електроенергії.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час набрання рішенням законної сили) виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи - протягом року.

Згідно із ч.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Вказане рішення, яке стало підставою для відповідача для відключення позивача від електропостачання, набрало законної сили 27.11.2012 (а.с. 62). Отже, граничний строк пред'явлення виконавчого листа до виконання у вказаній справі -27.11.2013.

Після спливу цього строку у випадку непоновлення його судовим рішенням воно не може бути примусово виконане.

Окрім цього, примусове виконання судового рішення покладається державою на спеціально для цього створену державну виконавчу службу. Сторона у спорі на користь якої ухвалено судове рішення не має права на його примусове виконання, допускається і є пріоритетним лише добровільне виконання судового рішення боржником.

Встановлення строку для пред'явлення рішення суду до примусового виконання є певною гарантією встановленою державою для боржника, що забезпечує сталість цивільних правовідносин і запобігає несенню відповідальності необмежений у часі період. З іншого боку, встановлення такого строку, спонукає стягувача діяти більш ефективно для реалізації свого захищеного судом права.

Вказані доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції, не спростовують, оскільки є повторенням обставин, якими відповідач обґрунтовував свої заперечення, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при встановленні зазначених фактів не були порушені норми процесуального права, правильно застосовано норми матеріального права, а тому підстави для скасування або зміни судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 квітня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 8 листопада 2018 року.

Головуючий, суддя-доповідач С.В. Кухар

Судді: О.В. Крилова

О.З.Поляков