Справа № 265/7668/17
Провадження № 2/265/304/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 лютого 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С.С.,

при секретарі Мамаєвій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є бабусею неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Її син - ОСОБА_2, є батьком дитини. ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3, від якого у них народилась донька, ОСОБА_4. З народження дитини вони разом проживали в АДРЕСА_1, який належить їй на праві приватної власності. 24 вересня 2009 року шлюб між відповідачем та матір'ю дитини був розірваний. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 переїхала жити до своїх батьків, а дитину залишила їй на виховання. Зокрема, ОСОБА_3 вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вихованням та утримання доньки не займалась. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Батько дитини, ОСОБА_2, після розірвання шлюбу також не став проживати разом з дитиною, винаймав житло разом зі своєю співмешканкою. До цього часу батько вихованням дитини не займається, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає, життям та здоров'ям дитини не цікавиться. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, останній раз звільнився у 2012 році, ніде не працює, на даний час проходить лікування з приводу туберкульозу. Вона повністю виховує та утримує онучку самостійно, проте не може оздоровити дитину за межами України, оскільки необхідний дозвіл батька на вивіз дитини, який він не дає. Вважає, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, тому може бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої доньки.

Просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Маріуполя Донецької області, батьківських прав відносно доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради - Гавриш Я. О., яка діє на підставі довіреності, у судове засідання, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, не з'явилася, надавши суду заяву з проханням справу розглянути за відсутності представника Органу опіки та піклуванні, при вирішення позову просила максимально врахувати інтереси неповнолітньої дитини.

Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 01 червня 2006 року, актовий запис № 432, виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, в графі «Батьки» зазначені: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_3.

Як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2, виданого 19 листопада 2013 року Орджонікідзевським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано, про що 24 вересня 2009 року було складено відповідний актовий запис № 308.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі Відділом ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 596.

Відповідно до довідки про склад родини, виданої 28 вересня 2017 року КСН «Первомайський», ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, разом з онукою, ОСОБА_4.

Зазначений будинок АДРЕСА_1 належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, що підтверджується договором купівлі-продажу від 06 травня 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Никоненко Т.В.

Згідно характеристики з місця роботи, виданої начальником та майстром рельсобалочного цеху ПАТ МК «Азовсталь», ОСОБА_1 в колективі користується заслуженим авторитетом та повагою, порушень трудової та виробничої дисципліни не допускає, є хорошим спеціалістом, порядною та чуйною людиною.

Як вбачається з акту відвідування на дому учениці 6-Б класу ЗОШ № 51 ОСОБА_4 складеного класним керівником Культенко Л.І. та членами комісії ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_4 проживає та виховується у бабусі, ОСОБА_1, у приватному будинку. У дитини є окрема кімната, в якій створені всі необхідні умови для проживання, навчання та відпочинку (є ліжко, письмовий стіл, шафа, телевізор, комп'ютер, книги). Бабуся здійснює контроль за навчанням та вихованням ОСОБА_4, стосунки в сім'ї доброзичливі. Тому комісія прийшла до висновку, що житлово-побутові умови ОСОБА_4 є задовільними, догляд та контроль за дитиною здійснюється у повному обсязі.

Згідно психолого-педагогічної характеристики учениці 6-Б класу Маріупольської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 51 за підписом класного керівника Культенко Л.І. та директора школи Фомичової І.В., ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається в ЗОШ № 51 з 5 класу, стан здоров'я задовільний і відповідає віку дитини та її розвитку, шкідливі звички відсутні. ОСОБА_4 виховується і проживає у бабусі, ОСОБА_1. Дівчинка скромна, доброзичлива, товариська, працьовита, має завжди охайний вигляд, дотримується правил поведінки, дружньо ставиться до дітей, проявляє ввічливість у стосунках з вчителями. Бабуся цікавиться навчальними досягненнями дитини, надає посильну допомогу у вирішенні завдань, в сім'ї панують доброзичливі стосунки.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Проте, з досліджених судом документів вбачається, що жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач ОСОБА_2 не виконує.

Верховний Суд України в ч.2 п.16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Отже, відповідач ОСОБА_2 свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує протягом тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання.

Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У відповідності до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради Донецької області від 05 лютого 2018 року щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, вбачається, що Орган опіки та піклування важає за доцільне позбавити батьківських прав останнього відносно його малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки.

Зокрема, до висновку Органу опіки та піклування Маріупольської міської ради долучено ряд документів, на підставі яких ґрунтується висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Так, згідно характеристики з місця проживання, виданої оперуповноваженим Лівобережного ВП ОСОБА_10, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Лівобережному ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області як особа, яка формально підпадає під дію адміністративного нагляду.

Згідно довідки від 19 січня 2018 року, виданої КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер міста Маріуполя», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, знаходиться на диспансерному обліку у КЛПЗ «Міський протитуберкульозний диспансер м. Маріуполя» з приводу відкритої форми туберкульозу органів дихання. Від лікування відмовився. При проживанні разом з малолітньою дитиною, він може представляти загрозу її здоров'ю.

Крім того, суду надана нотаріально посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_11, заява ОСОБА_2 від 16 січня 2018 року, згідно якої останній, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам'яті, розуміючи значення своїх дій та діючи добровільно, не перебуваючи у скрутних обставинах і під стороннім впливом, відмовляється від своїх батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що свідчить про повне визнання відповідачем даного позову.

В силу положень Закону і роз'яснень, даних у п.15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з п.17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки.

Проаналізувавши надані суду в силу ст.81 ЦПК України докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2, маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухилявся від їх виконання у відношенні своєї малолітньої дитини, та своєю нотаріально посвідченою заявою добровільно відмовився від батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки.

Тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, в силу положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду в сумі 640 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 128, 131, 141, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 19, 141, 150, 157, 164, 165,Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Маріупольської міської ради - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Маріуполя Донецької області, громадянина України, батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Гноєвой С.С.