Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2267/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря Шуріної Н.О., позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що йому згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: вул. Радянська, 34, в с. Зелене, Миколаївського району Миколаївської області. На вказаній земельній ділянці розташований будинок і прилеглі споруди. Суміжним землекористувачем за адресою: с. Зелене, вул. Радянська, 36, Миколаївського району Миколаївської області є відповідач ОСОБА_3, який всупереч правовстановлюючих документів порушив межу, яка розділяє наші земельні ділянки і протиправно встановив металевий паркан, що призводить до утримання там снігу та талої води. Посилаючись на те, що неправомірні дії відповідача призводять до руйнації житлового будинку, позивач просив відшкодувати йому 20000 грн. майнової шкоди.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, суд дійшов такого:

Раніше, 19.12.2016 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Миколаївського районного суду Миколаївської області до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20000 грн. та моральної шкоди в розмірі 15000 грн.

21.12.2016 позивач письмовою заявою відмовився від моральної шкоди.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що йому згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку належить земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою вул. Радянська, 34, в с. Зелене, Миколаївського району Миколаївської області. Відповідач ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не приватизував земельну ділянку до цього часу, так як злочинно свідомо порушив його права власності, заволодів частиною його земельної ділянки і самоправно порушив межу та без його погодження поставив капітальний металевий паркан не маючи на те дозвільних документів на приватизацію земельної ділянки. Позивач стверджує, що ОСОБА_3 на протязі дев'яти років користується його майном та частиною земельної ділянки, умисними та неправомірними діями створює руйнацію будинку і прилеглих споруд в наслідок чого завдано йому (позивачу) значні матеріальні збитки на суму 20000 грн. Тому позивач просить стягнути на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 20000 грн., і судові витрати за дев'ять років потрачені з вини відповідача в сумі 3500 грн.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року у справі № 480/2779/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року у справі № 480/2779/16-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 жовтня 2017 року залишено без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З огляду на викладене вище, та враховуючи те, що набрало законної сили рішення суду у справі № 480/2779/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, яким у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовлено, тобто ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, провадження у даній справі, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, належить закрити.

Щодо поданої 23.01.2018 позивачем ОСОБА_1 до суду заяви про долучення до матеріалів справи клопотання про заподіяні матеріальні збитки ОСОБА_3 за 10 років та копій квитанцій про судовий збір за 2010, 2013, 2015, 2016, 2017 роки, суд не приймає вказану заяву до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, з огляду на таке:

Згідно з положеннями п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду.

Позивачем ОСОБА_1 доказів направлення відповідачу копії заяви, поданої до суду 23.01.2017, до суду не подано. За таких обставин, суд на підставі ч. 5. ст. 49 ЦПК України не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, - закрити.

Відповідно до положень ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.О. Шаронова

Повне судове рішення складено 05 лютого 2018 року

05.02.2018