Справа № 159/3410/17
Провадження № 2/159/58/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 10.04.2012 року помер батько ОСОБА_2 ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на майно, власником якого він був. ОСОБА_2 проживає в Італійській Республіці, тому з обєктивних причин не встигла подати заяву про прийняття спадщини. Просив визначити ОСОБА_2 додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті 10.04.2012 року ОСОБА_4 терміном у два місяці.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує повністю з підстав, викладених у заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявивлась.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження, ОСОБА_5 народилась 19.02.1950 року, батьками якої у свідоцтві про народження записані ОСОБА_4 та ОСОБА_6.

Копією свідоцтва про одруження доводиться та обставина, що ОСОБА_7 та ОСОБА_5 одружились 06.09.1969 року. Після одруження подружжю присвоєно прізвища «Гонгало».

Матеріалами справи встановлено що 10 квітня 2012 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 120880, виданого 11.04.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції.

Таким чином, ОСОБА_2, як дочка, є спадкоємцем першої черги за законом, яка відкрилась після смерті її батька ОСОБА_4.

В обґрунтування поважності причини пропуску строку звернення до нотаріального органу з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_2 зазначила, що проживає в Італійській Республіці, тому з обєктивних причин не встигла подати заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька.

Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 26.09.2012 по справі № 6-85цс12, у спорі про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, ці обставини визнані судом поважними.

Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Обовязок доведення поважності причин пропуску встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини лежить на позивачу, оскільки відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 листа вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач вказує, що постійно проживає в Італійській Республіці, тому вчасно не змогла звернутись з заявою про прийняття спадщини.

Суд критично оцінює посилання ОСОБА_2 про те, що вона постійно перебувала за межами України, оскільки як вбачається з відповіді, наданої адміністрацією Державної прикордонної служби на запит суду від 09.02.2018, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинала державний кордон України, а саме: 16.02.2013 вїзд, 27.02.2013 виїзд; 17.08.2013- вїзд, 18.08.2013 виїзд; 27.02.2013 вїзд, 07.09.2013 виїзд; 15.02.2014- вїзд, 23.02.2014 виїзд; 15.08.2014 вїзд, 31.08.2014 виїзд; 27.12.2014- вїзд, 03.01.2015 виїзд; 16.08.2015 вїзд, 03.09.2015 виїзд; 27.12.2015 - вїзд, 06.01.2016 виїзд; 07.08.2016 вїзд, 21.08.2016 виїзд; 01.01.2017 - вїзд.

Наведене дає підстави зробити висновок про те, що ОСОБА_2 знала про відкриття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4, з 2013 по 2017 рік 10 разів перетинала Державний кордон, тобто приїжджала в Україну, тому мала можливість подати заяву про прийняття спадщини.

Крім того, ні позивачем ні її представником суду не надано жодного належного доказу на підтвердження позовних вимог стосовно поважності пропуску строку для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 мала можливість у передбачений законом строк звернутися до нотаріального органу за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, на підставі ст. ст. 1216, 1268, 1269, 1270, 1272, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_8