ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/133/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.,

учасники справи: апелянт ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року (суддя - Карплюк О.І.) за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Вищого професійного училища №25 м. Хмельницького, реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу у приватну власність квартири, свідоцтва про право власності на квартиру та рішення про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в:

У липні 2015 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до відповідачів у якому просила визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1, видане 08.07.2014 року Вищим професійним училищем №25 м. Хмельницького (далі ВПУ №25) на ім'я ОСОБА_4 Також просила визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області Дубас О.О., індексний номер 15490791 від 01.09.2014 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позов мотивовано тим, що рішенням зборів працівників ВПУ №25, які перебувають на квартирному обліку від 26.03.2014 року квартиру АДРЕСА_1 було виділено ОСОБА_4, який є головою житлової комісії ВПУ №25 і перебуває на квартирному обліку у відділі обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Хмельницької міської ради, з травня 2005.

18 червня 2014 року директором ВПУ №25 було видано ордер №1350 на вселення ОСОБА_4 до спірної квартири, а 08.07.2014 року - видано на його ім'я свідоцтво про право власності б/н.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.03.2015 року було визнано недійсним ордер на житлове приміщення №1350 від 18.06.2014 року, виданий директором ВПУ №25 на ім'я ОСОБА_4

Після ухвалення вказаних рішень позивач звернулась до директора ВПУ №25 із заявою про надання їй квартири АДРЕСА_1, в порядку черговості, оскільки в контрольному списку працівників ВПУ №25, які перебувають на квартирній черзі вона перебуває з 28.01.1999 року. Однак, на вказану заяву вона отримала письмову відповідь директора ВПУ №25, з якої їй стало відомо, що спірна квартира перебуває у власності ОСОБА_4

Вважає, що передачею квартири у власність ОСОБА_4 порушено її житлові права так як порушено порядок надання житла в порядку черговості, оскільки вона з 28.01.1999 року перебуває на квартирному обліку у відділі обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Хмельницької міської ради за №5758 у загальній черзі та за №2809 у пільговій черзі з сім'єю у складі 3-ох чоловік, водночас, відповідач ОСОБА_4 перебуває на квартирній черзі лише з 2005 року.

В ході розгляду справи ОСОБА_6 збільшила позовні вимоги та просила визнати незаконним і скасувати розпорядження директора ВПУ №25 від 07.07.2014 року №260 про передачу у приватну власність ОСОБА_4, квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано розпорядження директора ВПУ №25 м. Хмельницького від 07.07.2014 року №260 про передачу у власність ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1; визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, видане директором ВПУ №25 08.07.2014 року; а також скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Дубас О.О. від 01.09.2014 року №15490791 про державну реєстрацію прав власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1. Вирішено питання судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що спірна квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ВПУ №25, а тому з урахуванням вимог ст.317 ЦК України, власник майна має право вчиняти будь-які дії відносно розпорядження майном, в тому числі і щодо видачі ордеру на майно. Крім того, вважає, що ОСОБА_6 не має права на спірну квартиру, а суд не зазначив за захистом якого права позивач звернулась до суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ВПУ №25 підтримує доводи та вимоги апеляційної скарги. Вказує, що спірна квартира належала ВПУ №25 на праві приватної власності, що відповідно до ст.317 ЦК надає власнику право вчиняти будь-які дії стосовно розпорядження своїм майном, які не суперечать закону, а саме видавати ордер на квартиру без дотримання вимог ст.59 ЖК України та п.69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень, з правом подальшої передачі у власність. Вважає, що розглядаючи позов суд першої інстанції мав з'ясувати наявність у позивача, а ОСОБА_6, в свою чергу, довести суду, що в неї є право на отримання спірної квартири та право на оскарження права власності ОСОБА_4 на житло.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів, просили її задовольнити та скасувати оскаржуване рішення.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Інші учасники по справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ВПУ №25, надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що ВПУ №25 м. Хмельницького до органів приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду не відноситься, у зв'язку з чим дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Однак з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на час розподілу спірна квартира АДРЕСА_1 належала на праві власності ВПУ №25 на підставі виданого управлінням житлово-комунального господарства свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13.08.2011 року.

26 березня 2014 року відбулось засідання житлової комісії, на якому шляхом таємного голосування щодо кандидатів на отримання житла ОСОБА_4 та ОСОБА_8, на підставі рейтингу, квартиру АДРЕСА_1 було виділено ОСОБА_4

На підставі рішення житлової комісії від 26.03.2014 року ОСОБА_4 було видано ордер на жиле приміщення №1350 від 18.06.21014 року.

В подальшому 08.07.2014 року ВПУ №25 видало свідоцтво про право власності, яким посвідчило, що квартира АДРЕСА_1, загальною площею 42,40 кв.м у м. Хмельницькому належить на праві власності ОСОБА_4 Свідоцтво видане згідно з розпорядженням директора ВПУ №25 від 07.07.2014 року №260.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Дубас О.О. №15490791 від 01.09.2014 року проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4

ОСОБА_6 перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Хмельницької міської ради 28.01.1999 року за №5758 на загальній черзі, за №2809 на пільговій черзі.

ОСОБА_4, на квартирній черзі у відділі обліку та розподілу житлової площі Хмельницького міськвиконкому перебуває з травня 2005 року у загальній черзі за №6977, у пільговій за №1770.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.02.2015 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ВПУ №25, ОСОБА_4, про визнання недійсним рішення житлової комісії від 26.03.2014 року та ордеру частково задоволено позов. Визнано недійсним ордер на житлове приміщення №1350 від 18.06.204 року виданий директором ВПУ №25 на ім'я ОСОБА_4 на підставі рішення житлової комісії від 26.03.2014 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 25.06.2015 року вказане рішення залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 25 грудня 2013 року, справа № 6-94цс13).

Позивач не довела, що на час звернення до суду з позовом вона володіла певним правом, яке було порушено відповідачами передачею спірної квартири ОСОБА_4 та її подальшою приватизацією, і це право підлягає відновленню у обраний позивачем спосіб. Даних про порушення права позивача не містить і позовна заява останньої.

Згідно ст.ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дійсно, позивач перебувала на обліку на покращення житлових умов у виконавчому комітеті Хмельницької міської ради у загальній черзі з січня 1999 року за №5758 у загальній черзі та за №2809 у пільговій черзі з травня 2009 року.

Проте, посилаючись на своє перебування на квартирному обліку більш тривалий строк, позивач не довела, що саме їй спірна квартира мала б бути передана згідно квартирної черги.

Відповідно до статей 52,58 ЖК УРСР жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів.

На підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Отже, зазначені норми закону регулюють забезпечення громадян жилими приміщеннями у будинках державного і громадського житлового фонду.

Проте, спірна квартира не була об'єктом комунальної власності, а належала ВПУ №25 на праві власності.

За змістом статей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, які він здійснює на власний розсуд, він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Задовольняючи позов суд першої інстанції не врахував вказані норми законодавства. Дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог. Оскільки, передачею у власність спірної квартири ОСОБА_4 не порушуються права позивача, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення її позовних вимог, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, скасовано ухвалене судом першої інстанції рішення та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати покладаються на позивача.

У зв'язку з наведеним із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в розмірі 1557,60 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_4, Вищого професійного училища №25 м. Хмельницького, реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції про визнання незаконним та скасування розпорядження про передачу у приватну власність квартири, свідоцтва про право власності на квартиру та рішення про державну реєстрацію відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1557 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2018 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк