Справа № 550/937/17
Провадження № 2/550/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря судового засідання - Томас Ю.П.,

представника позивача - Портянко Є.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове цивільну справу №550/937/17 (провадження №2/550/16/18) за позовом Приватного підприємства «Агромаш» до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гряківська сільська рада Чутівського району Полтавської області про стягнення завданої матеріальної шкоди, -

у с т а н о в и в :

ПП «Агромаш» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гряківська сільська рада Чутівського району Полтавської області про стягнення завданої матеріальної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що ПП «Агромаш» орендує у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,42 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_1, що знаходиться на території Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області на підставі договору оренди земельної ділянки від 26.01.2007 року, який зареєстрований у Чутівському відділі ПРФ «ЦДЗК» від 30.10.2007 року за № 85, додаткової угоди до договору оренди землі від 26.01.2007 року та від 09.02.2011 року, що зареєстрована у відділі ДЗК у Чутівському районі 30.12.2011 року за № 00742.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2015 року №97/2015, ОСОБА_3 успадкувала вищезазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_4

25.04.2017 року, ОСОБА_3 самовільно та без правових на те підстав, було відновлено знищені межові знаки та засіяно орендовану ПП «Агромаш» земельну ділянку площею 5,420 га, що знаходиться на території Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області. Про що останньою було повідомлено позивача направленим листом від 25.04.2017 року.

За результатами обстеження поля № 9 на якому знаходиться зазначена вище земельна ділянка, проведеного комісією в складі сільського голови Губченко Я.О., землевпорядника Косенка Г.І. та секретаря Лиховид Л.Г. було встановлено, що ОСОБА_3 здійснила обробіток земельної ділянки площею 5,6 га шляхом засіяння кукурудзи. По даному факту 29.04.2017 року, позивачем було подано до Чутівського відділення поліції заяву про вчинення кримінального правопорушення. Постановою Чутівського ВП ГУНП в Полтавській області 26.06.2017 року провадження було закрито по причині не достатності завданих збитків та рекомендовано вирішити даний спір в порядку цивільного судочинства.

Позивач вважає, що внаслідок протиправних дій власника земельної ділянки ОСОБА_3, а саме обробітку та знищенню посіву, йому завдано матеріальну шкоду на суму 11373,06 грн., яку просить стягнути з останньої. Крім того, позивач просить стягнути на його користь витрати понесені на оплату судового збору в сумі 1600,00 грн.

Представник позивача, Портянко Є.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача, ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що вищезазначені договори підроблені та не є дійсними. Посилався на те, що наразі проводиться досудове розслідування у справі про підроблення підписів у договорі оренди та додаткових угод. В провадженні суду на даний час перебуває цивільна справа № 550/1018/17 за позовом ОСОБА_3 до ПП «Агромаш» про визнання договору оренди землі від 26.01.2007 р. недійсним, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки з чужого незаконного користування. Стверджував, що позивач не надав доказів, в підтвердження того, що саме відповідач ОСОБА_3 засіяла земельну ділянку а тому вважає останню неналежним відповідачем

Від третьої особи - Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради , в якій зазначено про те, що при вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Ухвалою судді від 04.10.2017 року провадження у справі відкрито та призначено попереднє судове засідання.

За результатами попереднього судового засідання винесена ухвала 02.11.2017 року про призначення справи до розгляду.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, яким ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.9 ч.1 РозділуXIІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України від 03.10.2017р.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи встановив. Правовідносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та іншими нормативно правовими актами.

Згідно зі статтею 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельнуділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтями 24, 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець зобов'язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Судом встановлено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 26.01.2007 року, який зареєстрований у Чутівському відділі Полтавської регіональної філії «Центр Державного Земельного кадастру» 30.10.2007 року за № 85, додаткової угоди від 09.02.2011 року, що зареєстрована у відділі Держкомзему у Чутівському районі 30.12.2011 року за №00742 ПП «Агромаш» орендувало у ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,42 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № НОМЕР_1, що знаходиться на території Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області (а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.12.2015 року №97/2015, ОСОБА_3. успадкувала вищезазначену земельну ділянку після смерті ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 25.12.2015 р. та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с 13,14, 48).

Згідно умов пункту 3 Договору оренди земельної ділянки від 26.01.2007 р. передбачено, що при переході права власності на землю від Орендодавця до іншої особи договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Згідно ст. 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Отже, між сторонами виникли договірні відносини щодо використання переданої в оренду земельної ділянки. Суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача на те, що додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 26.01.2007 р. є недійсною, оскільки цей договір не було підписано орендодавцем ОСОБА_4 виходячи з наступного. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Предметом розгляду даної справи є стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок засіву орендованої ПП «Агромашом» земельної ділянки, належної відповідачу ОСОБА_3 Доказів того, що вищевказана додаткова угода до договору оренди земельної ділянки на час розгляду справи в суді визнана в установленому законом порядку недійсною матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1, п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Загальні засади відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди запроваджені статтею 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Таким чином, основною формою компенсації заподіяної шкоди потерпілої особи є відшкодування збитків.

Можливість використовувати відшкодування збитків в якості засобу захисту порушених прав виникає із самого факту порушення цивільних прав, що свідчить про необхідність доведення їх існування, оскільки порушеними може бути визнано тільки реально існуюче право.

Відшкодування збитків має характер універсального засобу захисту цивільних прав і є мірою відповідальності. Законодавство відрізняє обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору, від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди.

У даному випадку має місце спір щодо заподіяння шкоди, яка не пов'язана з виконанням зобов'язання, що випливає з договору і такі правовідносини врегульовані зокрема статтею 1166 ЦК України. В обгрунування позову представник позивача посилається в тому числі на ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до наведеної норми, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Наведена норма містить законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина.

Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Вирішуючи даний спір про відшкодування землекористувачу ПП «Агромаш» шкоди, заподіяної самовільним зайняттям (обробітком) земельної, суд виходить з того, що відповідно до статті 156 ЗК України, статті 1166 ЦК України така шкода відшкодовується у повному обсязі у разі доведеності факту її заподіяння та розміру понесених позивачем збитків. Підстави відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам закріплені статтею 156 ЗК України. Так, ці збитки відшкодуються, якщо вони заподіяні внаслідок:

а) вилучення /викупу/ сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільського сподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г)погіршення якості грунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

r) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Даний перелік підстав відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним.

Суд, аналізуючи надані сторонами докази, встановив наступні фактичні обставини. Відповідач ОСОБА_3 вважаючи, що позивач ПП «Агромаш» незаконно орендує належну їй земельну ділянку, повідомила письмово позивача про те, що 25.04.2017 р. нею було відновлено знищені межові знаки та засіяно земельну ділянку, площею 5,420 га., кадастровий номер НОМЕР_1. (лист від 25.04.2017 р. а.с.15).

Комісія ПП «Агромаш» на виконання вимог наказу № 19 від 26.04.2017 р. згідно акту обстеження поля № 9, розташованого на території Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області від 27.04.2017 р. встановила, що невідомими особами було здійснено самовільний обробіток частини поля № 9. Обробіток здійснений шляхом засіву культури кукурудзи орієнтовною площею від 5 до 6 га. (а.с.16). Даним актом зафіксована пропозиція здійснити обробіток самовільно обробленої земельної ділянки гербіцидом. Факт внесення гербіциду та його вид (назву) даним актом не зафіксовано.

03.05.2017 р. позивачем було подано заяву до Гряківської сільської ради про створення спеціальної комісії та вжиття заходів щодо спільного виїзду представників Гряківської сільської ради та ПП «Агромаш» на поле № 9 з метою фіксації самовільного засівання частини поля, щоб оформити відповідним актом обстеження та здійснити фіксацію обробітку частини поля гербіцидом. (а.с. 17).

Згідно Акту обстеження поля № 9 від 05.05.2017 р. комісія в складі голови Гряківської сільської ради Губченко Я.О. та двох членів комісії землевпорядника сільської ради Косенко Г.І. та секретаря сільської ради Лиховид Л.П. встановила, що приватною особою ОСОБА_3 здійснено обробіток частини поля на території Гряківської сільської ради. Обробіток здійснено, засіяно кукурудзою, орієнтовною площею 5,6 га. Номер паю НОМЕР_2, кадастровий номер НОМЕР_1. Комісія запропонувала спірні питання вирішувати в судовому порядку. В акті зазначено, що він складений в присутності чоловіка власника земельної ділянки ОСОБА_9 Інших фактичних даних акт не містить. (а.с.18). Тобто, комісією зафіксовано лише факт обробітку ОСОБА_3 спірної земельної ділянки шляхом засівання кукурудзою.

29.04.2017 р. ПП «Агромаш» звернулось до поліції із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК України щодо самовільного обробітку належної на праві користування ПП «Агромаш» земельної ділянки, внаслідок чого порушуються майнові права останнього (а.с.20). Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 26.06.2017 р. (а.с.21-22) досудове розслідування за фактом самоправства, приєднане до кримінального провадження № 000195 від 18.04.2016 р. було закрито.

Із матеріалів справи вбачається, що за заявою ОСОБА_3 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні про підроблення підписів у договорі оренди належної їй земельної ділянки. В межах даного провадження проведено ряд експертиз, копії яких представник відповідача надав суду, як додаток до клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.135-178). Проте суд не враховує дані докази при прийнятті рішення у даній справі про відшкодування шкоди, оскільки вважає, що вони не стосуються предмету даного спору, а підтверджують у даній справі лише мотиви дій відповідача та її чоловіка щодо обробітку спірної земельної ділянки, що не є обов'язковим елементом деліктної відповідальності.

Судом встановлено, що чоловік відповідача ОСОБА_9 після смерті тещі ОСОБА_4 вирішив самостійно обробляти успадковану його дружиною земельну ділянку. Це було їх спільне рішення. ОСОБА_9 засіяв вказану земельну ділянку насінням кукурудзи. Дані обставини встановлені слідчим у постанові від 26.06.2007 р. про закриття кримінального провадження. На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що фізично дії по засіванню належної відповідачу земельної ділянки здійснив ОСОБА_9 Разом із тим власником земельної ділянки є ОСОБА_3 зі згоди якої, як вбачається із даних, зазначених слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, та на виконання волі якої було здійснено посів кукурудзи на спірній земельній ділянці. Оцінюючи факт того, що ОСОБА_3 є належним відповідачем у даній справі суд також виходить з того, що остання повідомляла письмово позивача про те, що вона 25.04.2017 р. відновила межові знаки та засіяла належну їй земельну ділянку. Таким чином, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_3 є належним відповідачем у даній справі.

Разом із тим вирішуючи питання про доведеність розміру заподіяної позивачу шкоди суд виходить із наступного. На підтвердження розміру заподіяної шкоди ПП «Агромаш» додає до позовної зави завірену копію бухгалтерської довідки № 116 від 26.05.2017 р. (а.с.19), в якій зазначено про те, що внаслідок неправомірних дій по самовільному засіву частини поля ПП «Агромаш» завдано майнову шкоду в розмірі 11 373, 06 грн., яка складається із застосування гербіцидів і прилипачів, роботи самохідного оприскувача Джон Дір, обслуги оприскувача, роботи 3-х охоронників (одна зміна). Дана довідка підписана головним бухгалтером та директором ПП «Агромаш» тобто особами, зацікавленими у розгляді справи. Інші докази, які б підтверджували факт проведення робіт по внесенню гербіцидів та розмір заподіяння шкоди матеріали справи не містять. Оцінюючи позовні вимоги про стягнення шкоди у розмірі 11 373,06 грн., заподіяної внаслідок самовільного обробітку відповідачем земельної ділянки, суд вважає, що позивач не підтвердив належними доказами розміру шкоди, спричиненої такими діями, оскільки матеріали справи не містять документів обстеження спірної земельної ділянки представниками ПП «Агромаш», повноважними органами виконавчої влади, місцевого самоврядування, які б підтвердили факти обробітку земельної ділянки гербіцидами і прилипачами, виконання робіт самохідним оприскувачем, що є доказами понесення шкоди у заявленому позивачем розмірі. Дані відомості, не зважаючи на прохання ПП «Агромаш», яке було викладено в заяві від 03.05.2017 р. (а.с.17) в акті обстеження поля № 9 (а.с.18) відсутні, що позбавляє суд можливості встановити поза розумним сумнівом факт внесення гербіцидів і прилипачів, як про це зазначено в бухгалтерській довідці ПП «Агромаш» від 26.05.2017 р. Даний факт не знайшов свого відображення в жодному акті, який було надано суду.

Враховуючи викладене, суд не може взяти до уваги лише бухгалтерську довідку, підписану представниками позивача, як достатній доказ в підтвердження розміру заподіяних позивачу збитків за наявності заперечень відповідача щодо заподіяння такої шкоди позивачу.

Таким чином суду не надано належних доказів, які б підтверджували, що відповідачем заподіяно матеріальну шкоду позивачу в розмірі 11 373,06 грн. внаслідок самовільного обробітку частини поля № 9 на території Гряківської сільської ради. Крім того, суду не надано доказів наявності причинного в з»язку між діями відповідача щодо засівання спірної земельної ділянки кукурудзою та заподіяння збитків позивачу у зв»язку із внесенням гербіцидів.

В позовній заяві ПП «Агромаш» посилається на те, що підприємству було заподіяно матеріальну шкоду, яка виразилась в обробітку та знищенню посівів.

Суд звертає увагу на те, що за приписами ч.3 ст. 157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України затверджено Методику визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (постанова № 963 від 25 липня 2007 року). Згідно даної методики визначається розмір шкоди, заподіяної в тому числі юридичним особам на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок. Згідно даної методики розмір шкоди не включає витрати щодо приведення земельних ділянок у стан, придатний для їх подальшого використання за цільовим призначенням. Розмір шкоди визначається за формулою, яка включає в тому числі середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням.

Отже, чинним земельним законодавством передбачено можливість визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам саме у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави зробити висновок про те, що нормативними актами передбачено чіткий механізм відшкодування збитків та визначення розміру їх заподіяння, про застосування якого позивачем не заявлялось у даній справі. Позивачем на надано суду відповідних актів та розрахунків, передбачених законодавством. Суд наголошує на тому, що позивач на свій розсуд обрав спосіб захисту порушеного права та розпорядився своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному ст. 13 ЦПК, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

ПП «Агромаш» в даній справі пред'яляє вимоги до відповідача про компенсацію витрат по обробітку земельної ділянки, належної відповідачу та якою користується позивач. Вимоги про відшкодування збитків, які понесло підприємство в зв'язку із знищеннямпосівів позивачем не заявлялись. Суд нагадує, що ПП «Агромаш» не було доведено факту внесення гербіцидів та розміру понесених в зв'язку з цим витрат. Матеріали справи не містять належних доказів, якими можуть бути зокрема акти огляду, пояснення свідків, які б підтверджували зазначені факти.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141,ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, п.8 ч.2 ст.16, ст.22, ст. 1166 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Відмовити в позові Приватного підприємства «Агромаш» до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Гряківська сільська рада Чутівського району Полтавської області про стягнення завданої матеріальної шкоди повністю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Чутівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної

скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Я. О. Ланна