Справа № 595/1398/18
Провадження 2/595/517/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2018

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бучацької міської ради Тернопільської області про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Бучацької міської ради Тернопільської області про встановлення факту правовстановлюючого документу та визнання права власності на спадкове майно мотивуючи тим, що 19 січня 2008 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.Хмельницького,96 в м.Бучач Тернопільської області. Спадкове майно після смерті спадкодавця перейшло у його володіння та користування, однак не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, а також невідповідність прізвищ, зазначених у заповіті від 13 вересня 2000 року, в якому його мати ОСОБА_2 заповіла йому житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами зазначивши його прізвище «Котєц», у той час як прізвище є вірним «Котец», що є перешкодою для нього в оформленні його спадкових прав.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності.

В судове засідання представник відповідача Бучацької міської ради Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть 19 січня 2008 року в м.Бучач Тернопільської області померла ОСОБА_2

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності;

Після смерті ОСОБА_2 спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 13 вересня 2000 року і посвідчений приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу, згідно якого ОСОБА_2 усе своє майно заповіла ОСОБА_3;

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Встановлення факту належності заповіту від 13 вересня 2000 року, зареєстрованого за №2781 приватним нотаріусом ОСОБА_4 Бучацького районного нотаріального округу на імя ОСОБА_3 має юридичне значення, оскільки позивач не має можливості скористатися правом на спадкове майно, яке залишилося після смерті матері ОСОБА_2

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що позовні вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні даний факт підтверджений.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла 19.01.2008 року. Спадщину він фактично прийняв.

Відповідно до ст.ст.1217,1218ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12,13,81,89,268,315 ЦПК України, ст.ст.1218, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Встановити факт належності заповіту від імені ОСОБА_2 13 вересня 2000 року за №2781 на імя ОСОБА_3 - ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 19 січня 2008 року, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вул.Б.Хмельницького,96 м.Бучач Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_5