УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/17645/17

номер провадження 2-о/201/21/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Фермерське господарство «ОСОБА_3М.» про встановлення факту відсутності корпоративних прав, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення відсутності корпоративних прав, а саме відсутності у ОСОБА_1 корпоративних прав щодо Фермерського господарства «ОСОБА_3М.» станом на 2016 рік.

Представник заявника, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 04 грудня 2017 року, надав до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі.

Представник Фермерського господарства «ОСОБА_3М.» надіслав на адресу суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи без його участі та не заперечував проти задоволення заяви.

ОСОБА_2 надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи здійснити без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви.

Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов такого висновку.

Так, відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом вказаної норми факт, що встановлюється судом в порядку окремого провадження повинен мати безспірний характер та юридичне значення.

У порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За вимогами ч. 4 ст. 316 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Правила створення, діяльності господарських товариств, а також права і обовязки їх учасників та засновників регулюються, зокрема, Законом України «Про господарські товариства».

Стаття 10 вказаного Закону передбачає право учасника у встановленому порядку у будь-який час вийти з товариства, незалежно від згоди інших учасників чи самого товариства.

Згідно з приписами ст. 100 ЦК України учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов'язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року.

Спори, що виникають у звязку з виходом учасника із товариства є видом корпоративних спорів, які вирішуються господарським судом.

Крім того, відповідно до п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 лютого 2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону «Про господарські товариства» учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними. У разі, якщо товариство не вчиняє дії у зв'язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства вправі звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону про господарські товариства.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців регулюються Законом України від 15 травня 2003 року «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону про реєстрацію зміни до установчих документів юридичної особи підлягають обовязковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок проведення державної реєстрації змін до установчих документів товариства, які повязані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, та пакет документів, що подається при цьому державному реєстраторові, визначається ст. 25 Закону про реєстрацію.

Судове рішення про встановлення юридичного факту названими нормами в якості документа, що подається державному реєстратору для внесення відповідних змін, не передбачено.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду, оскільки відносини, що виникли та існують між сторонами, повязані з корпоративним правом, носять спірний характер, що виключає їх розгляд за обраним заявником способом провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Фермерське господарство «ОСОБА_3М.» про встановлення факту відсутності корпоративних прав залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2018 року.

Суддя М.П.Ходаківський