Справа № 524/9162/17
Провадження № 6/524/81/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі заінтересованої особи ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника заінтересованої особи Автозаводського ВДВС міста Кременчук головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_4 про визнання судового наказу, виданого 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука по цивільній справі за заявою ОСОБА_1про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1коштів на утримання малолітньої дитини, таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2018 року до суду звернувся ОСОБА_4 з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука за заявою ОСОБА_1про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 коштів на утримання малолітньої дитини.

Заяву обґрунтовано тим, що при видачі судового наказу судом не було встановлено обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, а саме: не було встановлено те, що малолітня дитина на утримання якої стягнуті кошти із заявника на користь ОСОБА_1 проживає за однією адресою разом зі стягувачем і боржником, і перебуває на утриманні обох батьків в рівних частках.

У судовому засіданні заінтересована особа - стягувач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 із заявою не погодилися, просили відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність. Заінтересована особа ОСОБА_1 пояснила, що колишній чоловік ОСОБА_4 проживає з іншою жінкою, лише є зареєстрованим у квартирі, дочка перебуває на її утриманні.

Представник заінтересованої особи Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 пояснила, що судовий наказ не надходив до відділу до виконання.

Заявник - боржник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 у судове засідання не прибули, були повідомлені про час та місце розгляду заяви, про причини неявки суд не повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення заінтересованої особи, представників заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було видано судовий наказ, яким було стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: м. Кременчук, квартал 278АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікацій номер НОМЕР_2, яка проживає за адресою: м. Кременчук, квартал 278АДРЕСА_1, кошти (аліменти) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказано про негайне виконання судового наказу в межах платежу за один місяць та строк предявлення до виконання.

Одночасно у судовому наказі наявні розяснення наслідків видачі судового наказу з посиланням на ст. ст. 161, 167, 170 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_4 отримав копію судового наказу 16 січня 2018 року і цього ж дня ознайомився з матеріалами справи за заявою про видачу судового наказу.

Заінтересована особа ОСОБА_1 отримала судовий наказ 09 січня 2018 року, але не зверталася до Автозаводського ВДВС міста Кременчук ГТУЮ щодо примусового виконання судового наказу.

Станом на день розгляду заяви у суді відповідне виконавче провадження в Автозаводському ВДВС ГТУЮ у Полтавській області щодо виконання судового наказу не відкрито.

Згідно ч. 3 ст. 431 ЦПК України виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно з роз'ясненнями, наданими ВССУ у п. 5 Узагальнень «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, виконавчий лист ще не виконаний.

Отже, підстави визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов'язку) та процесуально-правові (обставини, що свідчать про помилкову видачу виконавчого листа).

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема містить глава 50 розділу І Книги пятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Як постає з пояснень заінтересованої особи ОСОБА_1 та матеріалів справи, заявник ОСОБА_4 та заінтересована особа ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1990 року, який було розірвано рішенням суду від 20 липня 2015 року з одночасним визначенням місця проживання дочки вказаних осіб ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, із матірю ОСОБА_1

Заявник ОСОБА_4 та заінтересована особа ОСОБА_1 не укладали у нотаріальному порядку договір про порядок та способи утримання і виховання дочки. Зобовязання батька та матері щодо утримання малолітньої ОСОБА_6 не були припинені.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

У ст. 168 ЦПК України визначено зміст судового наказу, зокрема у судовому наказі зазначаються:

1. 1) дата видачі наказу; 2) найменування суду, прізвище та ініціали судді, який видав судовий наказ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стягувача та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків стягувача та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, а також інші дані, якщо вони відомі суду, які ідентифікують стягувача та боржника; 4) посилання на закон, на підставі якого підлягають задоволенню заявлені вимоги; 5) сума грошових коштів, які підлягають стягненню; 6) сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника; 7) повідомлення про те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті; 8) відомості про порядок та строки подання заяви про скасування судового наказу; 9) дата набрання судовим наказом законної сили; 10) строк предявлення судового наказу до виконання; 11) дата видачі судового наказу стягувачу.

2. Зазначені у пунктах 9-11 частини першої цієї статті відомості вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для предявлення до виконання.

3. Судовий наказ складається і підписується суддею у двох примірниках, один з яких залишається у суді, а другий видається під розписку або надсилається стягувачу на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного після набрання ним законної сили у разі відсутності електронної офіційної адреси.

Крім того, у ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вимоги до виконавчого документа, а саме у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти. У разі предявлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Судовий наказ, який було видано 05 січня 2018 року, за змістом та порядком оформлено у відповідності до вимог ст. 168 ЦПК України та ст. 4ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». До того ж, суд не вбачає наявність помилки у видачі цього судового наказу, оскільки його було видано на підставі поданої заявником відповідної заяви.

Згідно з положеннями ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом .

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97 року).

Заявником не подано до суду належні і допустимі докази про наявність підстав для визнання цього судового наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, що його було видано помилково, або якщо обовязок заявника як боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням заявником як боржником чи іншою особою в його інтересах або з інших причин обовязку щодо сплати присуджених коштів на утримання малолітньої дитини.

Крім того, суд констатує той факт, що заявником та його представником було обрано невірний спосіб захисту законних прав та інтересів самого заявника. Так, згідно із ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу. Також, у відповідності до ч. 4 ст. 273 УПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, зазначеними вище нормами врегульовано порядок та способи вирішення питання у разі незгоди боржників щодо сплати аліментів та їх розмірів у випадках стягнення коштів на утримання дітей на підставі виданого судового наказу, які заявник не застосував.

За таких обставин, суд вважає, що заява є необґрунтованою, безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 352, 353, 432 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити ОСОБА_4 у задоволенні заяви про визнання судового наказу, виданого 05 січня 2018 року Автозаводським районним судом м. Кременчука по цивільній справі № 524/9162/17 за заявою ОСОБА_1про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 коштів на утримання дитини, таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пятнадцяти діб з дня проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Повний текст ухвали виготовлено 28 лютого 2018 року.

Суддя: