Справа № 308/8213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 січня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що 11.02.2005 року між сторонами було укладено шлюбу, який зареєстровано у Тернівському відділі РАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За час перебування у шлюбі подружжям була придбана наступна нерухомість:

1.Квартира, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499. ОСОБА_5 нерухомість належить цілком позивачу на праві приватної власності. Вартість даного обєкту на момент його придбання становила 140 000грн.;

2.Квартира, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 м.кв., реєстраційний номер обєкта 01. ОСОБА_5 нерухомість належить цілком відповідачу на праві приватної власності. Вартість даного обєкту на момент його придбання становила 333 592грн.;

3.Земельна ділянка з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області. Вартість даного обєкта на момент його придбання становила 13880грн.

Оскільки, домовленості щодо способу поділу переліченого майна між сторонами не досягнуто, просить суд задовольнити даний позов та винести рішення, яким визнати обєктами спільної сумісної власності подружися наступне майно: квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. Реєстраційний номер обєкта 29378499; квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. Реєстраційний номер обєкта 01; земельну ділянка з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності ОСОБА_1 на ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499; ? частини земельної ділянки з кадастровим номером :11:018:0062, загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., реєстраційний номер обєкта 01, в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності ОСОБА_3 на ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499; ? частини земельної ділянки з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., реєстраційний номер обєкта 01, а також стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 половину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2400грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити та розглянути справу за відсутності відповідачки. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечили.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч.3 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК (в редакції від 15.12.2017 року) та ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судом встановлено, що 11.02.2005 року між сторонами було укладено шлюбу, який зареєстровано у Тернівському відділі РАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії І КИ №267945 від 25.03.2014 року.

Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що За час перебування у шлюбі подружжям була придбана наступна нерухомість:

1.Квартира, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499, що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 05.03.2010 року Серії ВМР №192581. ОСОБА_6 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.03.2010 року вказана квартира належить ОСОБА_1 на праві приватної власності;

2.Квартира, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 м.кв., реєстраційний номер обєкта 01, що підтверджується Договором купівлі продажу квартири від 08.04.2014 року Серії ВТТ №209542. ОСОБА_6 витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.04.2014 року вказана квартира належить ОСОБА_3 на праві приватної власності;

3.Земельна ділянка з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області, що підтверджується Договором купівлі продажу земельної ділянки від 22.01.2015 року Серії НАЕ 316252. ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності дана земельна ділянка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з того, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

ОСОБА_6 ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У відповідності до абзацу 1 п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. №11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК України.

При цьому, суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз'яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому, суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Відповідно до положень ст.ст. 76, 77, 78, 80, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким, чином, враховуючи, що набуті сторонами в період шлюбу та ведення спільного господарства квартира за адресою: м. Кривий Ріг, вул. І. Сірка, 36/8, квартира за адресою: м. Ужгород, вул. Керченська, 7А/29 та земельна ділянка, розташована на території Оноківської сільської ради Ужгородського району, урочище «Лиса гора» є об'єктами спільної сумісної власності подружжя, доказів про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя позивачем не надано, тому суд дійшов висновку про їх поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем і відповідачкою право власності - за кожним на ? частину вказаного майна та змінивши таким чином режим спільної сумісної власності подружжя на ці обєкти на режим спільної часткової власності.

ОСОБА_6 ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2400грн.

Керуючись ст.ст. 4 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 244, 258 259, 264, 265, 280 282, 289 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року), ст.ст. 60, 69, 70, 72 СК України, ст.ст. 15, 16, 368, 372 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року №11, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності задовольнити.

Визнати обєктами спільної сумісної власності подружися наступне майно:

1.Квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м. Реєстраційний номер обєкта 29378499;

2.Квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м. Реєстраційний номер обєкта 01;

3.Земельну ділянка з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499; ? частини земельної ділянки з кадастровим номером :11:018:0062, загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., реєстраційний номер обєкта 01.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя визнати право власності ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 41,4 кв.м., реєстраційний номер обєкта 29378499; ? частини земельної ділянки з кадастровим номером :11:018:0062 загальною площею 0,0395 га для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Оноківської сільської ради, урочище «Лиса гора», садівниче товариство «Дружба», Ужгородського району, Закарпатської області ? частину квартири, що знаходиться у АДРЕСА_2, загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 34,3 кв.м., реєстраційний номер обєкта 01.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2 половину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2400/дві тисячі чотириста/грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача із дотриманням вимог ст.ст.284 285 ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_5