233 № 233/86/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

за участю секретаря Ліман С.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу матері,-

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд їх спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон, а саме до Ізраїлю, без дозволу (згоди) та супроводу матері на строк 6 місяців (з 01.02.2018 року по 01.08.2018 року) для відвідування самої матері ОСОБА_2 та брата ОСОБА_4, який знаходиться в цій країні на лікуванні.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, про дату, час і місце його проведення повідомлявся належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з'явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

На виконання вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом була перевірена наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні у зв'язку з визнанням відповідачем позову.

Так судом встановлено, що сторони у справі, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у шлюбі, на підтвердження чого до позовної заяви була долучена копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 24 липня 2002 року (актовий запис № 223, складений 24 липня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції).

Від шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 31 січня 2006 року (актовий запис № 55, складений 21 січня 2006 року Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області), та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 26 червня 2012 року (актовий запис № 372, складений 26 червня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області), копії яких містяться в матеріалах справи.

Малолітня дитина ОСОБА_4, 2012 року народження, під супроводом матері ОСОБА_2 перебуває на лікуванні в медичному закладі Ізраїлю з 04 грудня 2017 року з діагнозом «новоутворення черевної порожнини - нейробластома», що підтверджується виписним епікризом та рахунком за лікування, копії яких містяться в матеріалах справи.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України.

Постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 р. затверджені Правила перетинання державного кордону громадянами України, відповідно до п. 3-5 яких передбачено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або в супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається , в тому числі, у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З вищевказаних норм права вбачається, що дитина може виїжджати за кордон за визначеними батьками підставами: країною перебування, конкретною метою та встановленого терміну перебування за кордоном, який необхідний для реалізації такої мети виїзду.

За змістом ч. 1 ст. 3, ст.18 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII), та ч. 7 і ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. За змістом ст. 157 цього Кодексу, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку про те, що запланована позивачем поїздка із дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до держави Ізраїль з метою відвідати своїх близьких родичів відповідає інтересам дитини, не суперечить чинному законодавству, та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе позовну заяву задовольнити та надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на в'їзд з України до держави Ізраїль строком на 6 (шість) місяців з дня набуття рішенням законної сили у супроводі її батька ОСОБА_1 без згоди та супроводу її матері ОСОБА_2.

Враховуючи те, що позивача судом було звільнено від сплати судового збору, а від відповідача відповідна заява не надійшла, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 259, 264-265, 273, 354, п.п.15.5 розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу матері -задовольнити.

Надати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на в'їзд з України до держави Ізраїль строком на 6 (шість) місяців з дня набуття рішенням законної сили у супроводі її батька ОСОБА_1 без згоди та супроводу її матері ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1; відповідач: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя