Справа № 445/1336/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Бакаїм М.В.,

секретаря судового засідання Стеців Н.Р.,

з участю :представника позивача: ОСОБА_1,

голова сільської ради ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, в обґрунтування якого зазначає, що 28.11.2011 року померла ОСОБА_5, мати позивача, у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 3,4329 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що ОСОБА_5 спадщину фактично прийняла після смерті ОСОБА_6, оскільки вступила в управління та володіння майном померлого. Державним нотаріусом було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на вищевказану земельну ділянку, однак за життя вона не встигла належним чином оформити право власності на дану земельну ділянку, яку успадкувала та фактично володіла, а саме не зареєструвала вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом у Золочівській районні державній адміністрації.

У територіальному органі Держкомзему нею не було при житті зареєстровано перехід права власності на вказану земельну ділянку.

Маючи намір оформити право на спадщину після смерті спадкодавця, позивач звернувся до нотаріуса із відповідною заявою, нотаріусом було заведено спадкову справу, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на одну із земельних ділянок що за життя належала його матері. Однак нотаріус не може видати ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яку ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_6, оскільки на вказану земельну ділянку нею належним чином не було оформлено право власності. У зв'язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила зазначені у позові факти та просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, проти задоволення позову позову не заперечив.

Представник третьої особи сільський голова ОСОБА_2 у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ № 483141, ОСОБА_5. померла 28.11.2017 року.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, серії І-СГ № 206517, ОСОБА_6 помер 15.05.2001 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є сином померлої ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-СГ № 592348 від 06 липня 2018 року.

Відповідно до копії заповіту від 02.02.1998 року, ОСОБА_6 все своє майно заповів ОСОБА_5

Згідно копії заповіту від 24.11.2017 року ОСОБА_5 все належне їй майно заповіла своєму синові ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії державного акту серії ІІ-ЛВ № 019708 на право власності на земельну ділянку, вбачається що ОСОБА_6., на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 02.04.2001 року № 150, є власником земельної ділянки площею 3,4329 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області.

Довідкою Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області підтверджується, що останнім місцем проживання ОСОБА_5, яка померла 28.11.2017 року, було с. Княже Золочівського району Львівської області. ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3.4329 а для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у с. Княже на території Княжівської сільської ради Золочівського району, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_6, за яким вона доглядала до самої його смерті і похоронила за власний рахунок. ОСОБА_6 склав заповіт, згідно якого все своє майно, зокрема вищевказану земельну ділянку, заповів ОСОБА_5. Спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняла ОСОБА_5, вступила в управління та володіння майном померлого. Державним нотаріусом було видано ОСОБА_5 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 на вищевказану земельну ділянку, однак за життя вона не встигла належним чином оформити право власності на дану земельну ділянку, яку успадкувала та фактично володіла, а саме не зареєструвала вищевказане свідоцтво про право на спадщину за заповітом у Золочівській районній державній адміністрації. Заповіт від її імені посвідчувався у Княжівській сільській раді в користь ОСОБА_3. Спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняв її син ОСОБА_3.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Згідно ст. 328, 1216 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування є однією з підстав виникнення права власності.

Відповідно до ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно змісту ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З врахуванням вищенаведеного, вважаю, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 11, 13, 200, 206, 258, 259, 263-265, 272, 273 ЦПК України, ст. 16, 328, 386, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1225, 1268, 1272, 1296 ЦК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,4329 га, що розташована на території Княжівської сільської ради Золочівського району Львівської області, після смерті ОСОБА_5, яка померла 28.11.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_7