Справа № 438/1257/18
Номер провадження 2/438/464/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м.Бориславі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому просить суд: розірвати шлюбу, зареєстрований 12.02.2007 Східницькою селищною радою Львівської області, актовий запис №5; та стягнути з відповідачана її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, з моменту звернення до суду з позовом, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.02.2007 зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі народились доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя, тому почалися постійні конфлікти та суперечки, що призвело до розпаду сім»ї. Протягом останніх пів року у них припинилися шлюбні стосунки. Позивач переконана, що сім'я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Зазначає, що відповідач участі у вихованні дітей не бере, кошти на їх утримання не надає, діти знаходяться на утриманні позивача. Позивач працює касиром торгового залу в ТзОВ «Львівхолод» з травня 2018 року, однак її заробітної плати не вистачає на утримання сім»ї. Місце праці відповідача позивачу невідоме. За останні роки він часто змінював місце роботи, що призводило до отримання відповідачем непостійних та нерегулярних доходів, які в значній частині становили доходи від неофіційних джерел, що дає підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Крім цього, відповідач не має іншої родини та на утриманні інших дітей чи осіб.

Ухвалою від 02 жовтня 2018 року у справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

У підготовче засіданняпозивач не з'явилася, подала заяву від 05.11.2018, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, після розірвання шлюбу просить змінити прізвище - ОСОБА_1.

Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав суду заяву від 05.11.2018 року, в якій просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстровано 12.02.2007 Східницькою селищною радою Львівської області, актовий запис №5,що стверджено свідоцтвом про одруження НОМЕР_3.

Відповідач ОСОБА_5 є батьком доньок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (світлокопія свідоцтва про народження, виданого 01.10.2009 Східницькою селищною радою Львівської області, НОМЕР_4)та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (світлокопія свідоцтва про народження, виданого 03.10.2013 виконкомом Східницької селищної ради, НОМЕР_5).

Протягом останніх півроку подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач та відповідач на розірванні шлюбу наполягають.

Відповідно до довідки КП «Господарник» від 27.09.2018 за №501 встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 разом із доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивачем, в підтвердження своїх позовних вимог про стягнення аліментів, подано суду довідку Бориславського дошкільного навчального закладу №5 загально-розвиваючого типу смт.Східниця за №15 від 19.09.2018, з якої вбачається, що донька ОСОБА_4 відвідує ДНЗ №5 смт.Східниця і батьківська плата за харчування дитини становить 11 грн. в день.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

У пункті 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98).

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи те, що відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, суд приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дітей на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити в повному обсязі та визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права.

При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на визнання позову відповідачем, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та стягненні аліментів, суд приходить до висновку, що вимоги позивач є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень судового збору за вимогу про розірвання шлюбу та на користь держави судовий збір в сумі 704 гривні 80 копійок - за позовну вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 110, 112, 113, 179, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.13, 81, 82, 89, 141, 197-200, 206, 263 - 265,268, 354, 430 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 лютого 2007 року Східницькою селищною радою Львівської області, про що зроблено запис №5.

Позивачу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище - ОСОБА_1.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5., зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_2) судові витрати, що складаються з 704 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, РНОКПП: НОМЕР_1) в дохід держави 704 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш