Справа № 473/3075/17
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

представника відповідачки ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики в якому вказував, що 01 грудня 2008 року між ним та відповідачкою був укладений договір позики, що підтверджується письмовою розпискою.

Відповідно до договору позивач передав у власність ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 7 000 доларів США, а остання зобовязалася повернути борг в строк до 01 жовтня 2009 року.

Посилаючись на те, що відповідачка ухилилася від повного та своєчасного виконання умов договору позики в частині повернення отриманих коштів, а тому ОСОБА_2 просив стягнути з останньої борг за договором позики в національній валюті України, а саме 182 560 грн., а також 3% річних від простроченої суми за весь період прострочення виконання зобов'язання (з 01 жовтня 2009 року по 04 вересня 2017 року) в розмірі 43 440 грн., а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням від 24 жовтня 2017 року вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики в розмірі 182 557,51 грн., три проценти річних від простроченої суми за весь період прострочення з 01 жовтня 2009 року по 04 вересня 2017 року в розмірі 43 438,72 грн., а всього в загальному розмірі 225 996,23 грн., а також 3 260 грн. судових витрат.

01 жовтня 2018 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, вказуючи на те, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в той час, як позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики поза межами встановленої законом позовної давності та про застосування наслідків пропущення вказаного строку вона бажає подати заяву.

Разом з тим, посилаючись на пропущення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення з поважних причин (про наявність судового рішення дізналася лише 26 вересня 2018 року), просила про поновлення цього строку.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі відповідачки, її представник ОСОБА_1 заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та перегляд заочного рішення підтримав, вказуючи на те, що про наявність судового рішення відповідачка дізналася лише 20 вересня 2018 року.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні проти поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення заперечували, вказуючи на відсутність для цього законних підстав. При цьому зазначали, що про наявність судового рішення ОСОБА_4 дізналася 10 січня 2018 року, отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження, інших поважних причин для поновлення вказаного строку не зазначала, доказів в підтвердження цих обставин не надавала.

Заслухавши пояснення представника відповідачки ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, дослідивши матеріали заяви та інші надані докази, суд прийшов до наступного.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

З заяви ОСОБА_4 вбачається, що єдиною підставою для поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення є те, що про наявність такого рішення вона дізналася 20 вересня 2018 року, згідно пояснень її представника 26 вересня 2018 року.

Проте такі доводи спростовуються матеріалами справи (а.с. 65-70) з яких вбачається, що 10 січня 2018 року за місцем зареєстрованого проживання відповідачки було доставлено та вручено рекомендований лист з копією постанови Вознесенського МРВ ДВС ГТУЮ від 04 грудня 2017 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення Вознесенського міськрайонного суду від 24 жовтня 2017 року, яким з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за договором позики.

Переконливих доказів, що відповідачка дізналася про наявність та зміст судового рішення іншою датою (пізніше, ніж 10 січня 2018 року), зокрема лише 20 чи 26 вересня 2018 року, матеріали справи не містять.

Інших причин пропущення відповідачкою строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, що б могли бути визнані судом поважними, стороною відповідачки не зазначено, а суд не знаходить.

За встановленого в задоволенні заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, а заяву про перегляд заочного рішення залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260, 284 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення відмовити.

Заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв