Провадження № 2/369/47/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Котенко О.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва було встановлено, що вона проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Від шлюбу вони мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після розірвання шлюбних відносив батько дітей ОСОБА_3 не приймає участі ні у вихованні, ні в їх утриманні.

ОСОБА_3 на своєму утриманні інших неповнолітніх, непрацездатних осіб не має.

Позивач зазначила, що їй відомо, що ОСОБА_3 є директором ТОВ «Логістік», є фізичною особою-підприємцем, має велику кількість нерухомого майна, тому має достатній рівень щомісячного заробітку для того щоб приймати участь в утриманні дітей.

Станом на день звернення з позовом до суду у ОСОБА_3 має заборгованість перед молодшою дитиною у розмірі 49 245 грн. (з 22 березня 2014 року по 22 березня 2017 року).

ОСОБА_3 не утримував середнього сина матеріально, прохання і численні звернення про допомогу в утриманні дитини, він ігнорував, тому сума недоплачених аліментів за три роки становить також 49 245 грн. (з 22 березня 2014 року по 22 березня 2017 року).

На даний час ОСОБА_7 навчається у республіці Кіпр.

Дочка ОСОБА_4 навчається у коледжі Г»рін Рівер м. Обурн, вартість навчання в якому становить 6 633 доларів США.

Позивач ОСОБА_2 вказала на те, що вона сплачує велику кількість грошових коштів на відпочинок та оздоровлення дітей, комунальні платежі та інші витрати необхідні для забезпечення гідного рівня життя дітей.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість по аліментам на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_18 року у розмірі 49 245 грн., стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі - 49 245 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_7, на час навчання у вищому учбовому закладі; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час навчання у вищому навчальному закладі.

У жовтні 2017 році позивач ОСОБА_2 подала заяву про уточнення позовних вимог, посилаючись на те, що вона самостійно утримує неповнолітнього сина та сплачує кошти на його навчання.

Згідно довідки від 11 серпня 2017 року, з серпня ОСОБА_8 зарахований на навчання до St.Paul Preperatory Shool (США) до 10 класу, вартість навчання в рік складає 10 000 доларів США.

Син, ОСОБА_19, також потребує лікування, оскільки має вади здоров'я. У відповідності до заключення Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» ОСОБА_19 має деформацію грудної клітини.

Також вона витрачає численні кошти на лікування його зубів, оскільки у відповідності до заключення у ОСОБА_6 аномалія прикуска.

На лікування сина нею було витрачено близько 50 000 грн..

Позивач зазначила, що окрім грошових коштів, які вона сплачує на лікування та навчання дитини, вона ще несе витрати на комунальні платежі та інші витрати для забезпечення гідного рівня життя.

Син ОСОБА_7 навчається у вищому навчальному закладі в республіці Кіпр. Згідно довідки від 11 серпня 2017 року ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, навчається в Universiti of Central Lancashire з жовтня 2015 року, вартість навчання складає 12 000 євро на рік. Вартість проживання становить 4 200 євро на рік, поточні витрати - 5 000 євро на рік.

Для належного утримання сина позивач зазначила, що постійно надсилає йому грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті від 07 березня 2015 року, від 05 жовтня 2015 року, від 20 лютого 2017 року, від 20 жовтня 2016 року, від 20 лютого 2017 року, від 15 березня 2017 року, від 02 листопада 2015 року, від 03 лютого 2016 року.

Дочка ОСОБА_7 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, навчається у вищому учбовому закладі - коледж Borough Manhattan Community College (США), з 24 серпня та навчається по даний час. Вартість її навчання складає 18 000 доларів США, вартість проживання - 12 000 доларів США.

Для належного утримання сина позивач зазначила, що постійно надсилає їй грошові кошти, що підтверджується платіжними дорученнями від 12 липня 2017 року, від 04 квітня 2017 року на загальну суму 11 200 доларів США.

Позивач зазначила, що батько дітей, ОСОБА_3, має можливість утримувати дітей під час навчання, має нерухомість, яку здає в оренду, є фізичною особою-підприємцем, являється кінцевим бенефіціаром у товариствах та дочірніх підприємствах, інших дітей або непрацездатних осіб на своєму утриманні не має.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 всіх видів заробітної плати, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 25 000 грн. на лікування; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 28 125 грн. щомісячно на навчання у St.Paul Preperatory Shool (США); стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 23 000 грн. щомісячно до досягнення ним 23 річного віку на навчання у Central Lancashire; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_20., ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 33 750 грн. щомісячно до досягнення нею 23 річного віку на навчання у Borough Manhattan Community College (США).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів згідно вимог чинного законодавства.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази, показання свідків, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов»язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 04 травня 2005 року по 01 грудня 2009 року.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 09 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 14 листопада 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю та поділ спільного майна задоволено; встановлено факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу з 04 травня 2005 року по 01 грудня 2009 року; в порядку поділу спільного сумісного майна визнано право власності за ОСОБА_3 на 41/100 частини нежилого приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 вартістю 3772000 грн. та ОСОБА_2 на 41/100 частини нежилого приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 вартістю 3772000 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн..

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, серії НОМЕР_3, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського управління юстиції від 19 вересня 2002 року, батьком дитини записаний ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, серії НОМЕР_4 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва від 12 березня 2004 року, батьком дитини записаний ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про народження, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_5, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, батьком дитини записаний ОСОБА_3, матір'ю - ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про зміну імені, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві від 11 вересня 2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, змінила прізвище на ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про зміну імені, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві від 20 березня 2014 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, змінила прізвище та ім'я на ОСОБА_4 ОСОБА_9.

Згідно свідоцтва про зміну імені, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві від 11 вересня 2015 року, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_9, змінив прізвище на ОСОБА_7.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (номер запису про державну реєстрацію 2 001374 від 26 травня 2005 року) є фізичною особою-підприємцем.

Як зазначив у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 він має щомісячний дохід близько 23 000 грн..

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня по 30 червня 2018 року становить 1860 грн..

За таких обставин суд, з»ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи відповідача, що на його утриманні перебувають: дружина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_10, неповнолітній син ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_11, теща ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_12, його мати ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_13, батько ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_14, є необґрунтованими, оскільки на підтвердження своїх доводів відповідач не надав суду належних доказів, які б свідчили, що вказані особи перебувають на утриманні у відповідача.

Позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 додаткові витрати на лікування сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 25 000 грн..

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на лікування сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, з яких розрахунків вона виходила, встановлюючи розмір витрат на лікування у розмірі 25 000 грн., що є підставою, на думку позивача, для стягнення цих коштів з відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач надала виставлені рахунки стоматологічної клініки «Іріс-дент», а саме: рахунок № 4080 від 22.07.2016 року на суму 3 370 грн., № 4058 від 2107.2016 року на суму 1 350 грн., № 4272 від 15 серпня 2016 року на суму 3 105 грн., № 4476 від 30 серпня 2016 року на суму 1 050 грн..

Однак з наданих рахунків вбачається, що платником даних рахунків вказано ОСОБА_6, а тому відсутні підстави стверджувати, що саме позивачка ОСОБА_2 понесла вказані витрати на лікування сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 25 000 грн..

Відповідно до вимог ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно вимог ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 20 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою, сином.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Звертаючись з позовом до суду позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 28 125 грн. щомісячно на навчання у St.Paul Preperatory Shool (США); стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 23 000 грн. щомісячно до досягнення ним 23 річного віку на навчання у Central Lancashire; стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_20., ІНФОРМАЦІЯ_7, у розмірі 33 750 грн. щомісячно до досягнення нею 23 річного віку на навчання у Borough Manhattan Community College (США).

Однак суд, оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. ст. 184, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача на її користь аліменти щомісячно до досягнення дітьми 23 річного віку на навчання не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В обґрунтування заявлених вимог позивач ОСОБА_2 надала суду платіжні доручення на підтвердження сплачених нею грошових коштів. А саме до матеріалів справи долучені платіжні доручення № 21 від 09 червня 2010 року на суму 3000 грн. з призначенням платежу - благодійний внесок за ОСОБА_4, платіжне доручення № 65155863 від 15 жовтня 2015 року на суму 2 000 грн. з призначенням платежу - благодійний внесок за 1-й семестр учня 7-б класу ОСОБА_6; платіжне доручення № 63 від 15 листопада 2010 року на суму 800 грн. з призначенням платежу - благодійний внесок за ОСОБА_21 учня 2-а класу за листопад-грудень 2010 року; платіжне доручення № 65155863 від 15 жовтня 2015 року на суму 2 000 грн. з призначенням платежу - благодійний внесок за 1-й семестр учня 7-Б класу ОСОБА_6. Однак слід зазначити, що понесені позивачем вказані витрати в розумінні вимог ст. 185 СК України не є додатковими витратами, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

Позивачем до матеріалів справи також долучені платіжні доручення в іноземній валюті, а саме платіжні доручення в іноземній валюті № 1 від 07 вересня 2015 року на суму 5 075 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 05 жовтня 2015 року на суму 2 232 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від20 лютого 2017 року на суму 5 200 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 20 жовтня 2016 року на суму 5 200 євро, платіжне доручення в іноземній D/1 від 15 березня 2017 року на суму 5 200 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 02 листопада 2015 року на суму 1 000 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 03 листопада 2016 року на суму 5 000 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 12 липня 2017 року на суму 5 700 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № 1 від 03 квітня 2017 року в розмірі 5 500 євро, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 01 вересня 2017 року на суму 5 800 доларів США, платіжне доручення в іноземній валюті № D/1 від 29 серпня 2017 року на суму 5 850 доларів США.

Однак з наданих платіжних доручень суду не можливо встановити призначення платежів даних документів.Позивачка ОСОБА_2 не надала суду належних, допустимих і достовірних доказів в обґрунтування вказаних позовних вимог. У вказаних документах містяться відомості на іноземній мові, яким суд не в змозі надати відповідну правову оцінку.

Згідно довідки ТОВ «Кідс Тревел Груп» від 11 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 ОСОБА_9 зарахована на навчання до Borough Manhattan Community College (США) з 24 серпня 2016 року та навчається по теперішній час, вартість навчання складає 18 000 доларів США на рік, вартість проживання складає 1 200 доларів на місяць.

Згідно довідки ТОВ «Кідс Тревел Груп» від 11 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_7, зарахований на навчання до Universiti of Central Lancashire (Кіпр) з 10 жовтня 2015 року та навчається по теперішній час, вартість навчання складає 12 000 євро на рік, вартість проживання складає 4 200 євро на рік, поточні витрати складають 5000 євро на рік.

Згідно довідки ТОВ «Кідс Тревел Груп» від 11 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_17 зарахований на навчання до St.Paul Preperatory Shool (США) до 10 класу з серпня 2017 року, вартість навчання складає 17 000 доларів США на рік, вартість проживання складає 10 000 доларів США на рік.

Згідно довідки ТОВ «Кідс Тревел Груп» від 25 січня 2018 року № 03/с/2017 вбачається, що ОСОБА_7, зарахований на навчання до College of Philadelphia (США) з 14 січня 2018 року, вартість навчання складає 18 750 доларів США, вартість проживання складає 10 000 доларів США.

Разом з тим, суд зазначає, що з наданих позивачем довідок не вбачається, які кошти реально були сплачені на навчання дітей і ким понесені вказані витрати по їх оплаті.

Також позивачем була надана довідка АТ «УкрСиббанк» від 19 вересня 2017 року за вих. № 12-1-1-27/1014 з якої вбачається, що ОСОБА_2 має відкритий в АТ «УкрСиббанк» картковий рахунок з наступними параметрами: номер карткового рахунку № НОМЕР_6, дата відкриття рахунку 19 липня 2016 року, валюта рахунку - долар США, до якого емітовано платіжні картки - Mastercard Platinum, держатель картки ОСОБА_2 ОСОБА_9.

Також до матеріалів справи позивачем надано документ, що підтверджує вартість навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак вказаний документ складений на іноземній мові та не містить перекладу.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18, яка є рідною матір'ю позивачки, надала суду покази про те, що відповідач ОСОБА_3 не допомагає в утриманні дітей. Батько дітей лише купив їм велосипед та квадроцикл. Не відвідував дітей в школі та не приймав участі в їх вихованні. Свідок стверджувала, що навчання дітей оплачує її дочка ОСОБА_2 самостійно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно роз»яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 18 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

За правилами ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов»язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо). При цьому додаткові витрати на дитину можуть бути викликані тривалими або тимчасовими за своєю природою обставинами, і, відповідно, мати регулярний або разовий характер.

Суд оцінивши докази та надані пояснення сторонами у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання дітей щомісячно до досягнення ними 23 річного віку не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з ОСОБА_3 в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Керуючись п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», 180, 182, 183, 185, 198, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_15, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_7, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_17, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія НОМЕР_8, виданий Солом»янським РВ ГУ ДМС України в м. Києві 13 січня 2016 року, проживає: АДРЕСА_3 щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_15, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія НОМЕР_7, виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.

Повне рішення складено 23 лютого 2018 року