Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2856/17
Провадження № 2/376/55/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Клочка В.М.

з участю секретаря Якштас А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на дитину та просить стягнути на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, на підставі виконавчого листа виданого Сквирським районним судом Київської області 17.05.2012 року по справі №2/1022/402/2012 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, 09.09.2011 року у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначає, що витрати на сина збільшуються, він потребує фінансової підтримки від батька, однак основна частина коштів на утримання спільного сина лягає на неї, а тому вона звернулася із позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхнього сина, та крім того зазначає, що відповідач працює не офіційно та має не офіційний дохід. Підставами у задоволення її позовних вимог зазначає збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та керуючись ст. 182, 192 СК України просить суд задоволити її позовні вимоги.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засідання повністю заперечував, щодо задоволення позовних вимог позивача. Зазначив, що не працює, є інвалідом 3 групи невиліковної хвороби, постійно потребує лікування, на утриманні має ще одну дитину від іншого шлюбу та сплачує на її утримання аліменти у розмірі 1/4 части доходу, наразі має проблеми з житлом, а тому не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж вони були визначені судом попередньо.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Рішенням Сквирського районного суду від 17.05.2012 року по справі №2/1022/402/2012 з відповідача стягуються аліменти на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3, 09.09.2011 року у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 192 СК України наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А тому, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Однією з підстав в обґрунтування позовних вимог позивач не зазначила покращення матеріального становища відповідача.

Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження покращення матеріального становища відповідача, суд вважає встановленим, що матеріальне становище ОСОБА_2 не покращилося.

Крім того, підставою для збільшення розміру аліментів позивачка вказувала також, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, ОСОБА_5 України «Про державний бюджет на 2017 рік», дійсно було збільшено прожитковий мінімум на дітей відповідного віку. ОСОБА_5 набрав чинності 01 січня 2017 року (ч. 1 Прикінцевих положень цього Закону) та не має зворотної дії в часі, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Окрім того, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України.

Щодо посилання позивача у позовній заяві на те, що набрав чинності ОСОБА_5 України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», відповідно до якого внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, варто зазначити наступне.

Згідно абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення та збільшення їх розміру.

Окрім того, при розгляді позовів про збільшення розміру аліментів застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів суд має з'ясувати наявність обставин, передбачених як ч.1 ст.192 СК України, так і ч. 1 ст. 182 СК України.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач є інвалідом 3 групи невиліковної хвороби, постійно потребує лікування, що підтверджується довідками та історіями хвороби на утриманні має ще одну дитину від іншого шлюбу та сплачує на її утримання аліменти у розмірі 1/4 части доходу, наразі має проблеми з житлом, а тому не має можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж вони були визначені судом попередньо..

Таким чином, враховуючи, матеріальне становище відповідача, те що відповідач є інвалідом третьої групи, отримує мінімальну пенсію, та те, що на його утриманні є ще одна дитина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до задоволення не підлягають.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України, ст. 8, 12 Закону України " Про охорону дитинства", п.п. 17, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів » № 3 від 15 травня 2006 року, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 христини Ігорівни, жительки вул. Квітнева,23, м. Сквира, Київської області до ОСОБА_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 про зміну розміру аліментів - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: