Справа №: 398/4308/17
провадження №: 2/398/867/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"14" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., з участю секретаря Кулікової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олександрія цивільну справу за позовом ПАТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

встановив:

Позивач звернувся з вищевказаною позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39813,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно укладеного договору від 18 грудня 2013 року надав, а ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 7300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 23 листопада 2017 року становить 39813,60 грн., яка складається з 17422,66 грн. заборгованості за кредитом, 7520,88 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 12497,98 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована складова), 1872,08 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не зявився, у наданій суду письмовій заяві позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу слухати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідним поштовим зворотним повідомленням, у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву, заяв і клопотань від нього не надходило.

За відсутності заперечень позивача суд у засіданні 14 лютого 2018 року, враховуючи зазначені вище обставини, ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд вставновив, що між ПАТ КБ Приватбанк і ОСОБА_1 18 грудня 2013 року укладено кредитний договір. Це підтверджується заявою ОСОБА_1 від 18 грудня 2013 року року, яка, окрім умов кредитного договору містить розписку про ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами Банку, які є частиною кредитного договору.

Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 39813,60 грн., яка складається з 17422,66 грн. заборгованості за кредитом, 7520,88 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 12497,98 грн. заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500 грн. штраф (фіксована складова), 1872,08 грн. - штраф (процентна складова). Сума заборгованості підтверджується наданим позивачем суду розрахунком.

Згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не виконала передбачені договором і законом зобовязання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд дійшов висновку про те, що позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, відсотками та штрафом підлягає задоволенню.

Разом з тим, у стягненні заборгованості за пенею слід відмовити з таких підстав.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК). За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Водночас, договором передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Таке тлумачення закону відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15 та у постанові Верховного суду України від 11 жовтня 2017 року у справі №347/1910/15-ц. Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується штраф, як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

Також відповідно до ст. 133 ЦПК України з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1097,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258, 280, 289, 218, ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України ЦПК України ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 01011, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережної Перемоги, 50, заборгованість за кредитним договором у сумі 27315,62 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1097,74 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення може протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Орловський