Справа 206/1589/18
Провадження 2/206/698/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Сухоруков А.О.,

при секретарі Панюшкіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

23 березня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В прохальній частині позову позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року за станом на 31.03.2018 року в розмірі 45146 грн. 67 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 2007 року по 04 грудня 2013 року. Від спільного життя мають двох дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких з відповідача рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2013 року стягненні аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 18 червня 2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття. З моменту набрання рішення суду про стягнення аліментів законної сили відповідач жодного разу не сплатив аліменти, тому заборгованість за станом на 01 березня 2018 року складає 45146,67 грн., всього пеня за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року за станом на 31.03.2018 року складає (59824+24776+720) 85320 грн.. дана сума пені за прострочення сплати аліментів за вказані періоди на думку позивача підлягає стягненню з відповідача на її користь (а.с. 1,2).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2018 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с. 18).

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснив, що перебуває в скрутному матеріальному становищу.

Вислухавши пояснення позивача, думку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2013 року по справі №206/4083/13-ц, 2/206/983/13 позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 - аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 18 червня 2013 року - до досягнення старшою дитиною повноліття. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 гривень (а.с. 4).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2013 року по цивільній справі №206/3501/13-ц, 2/206/822/13, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Шлюб, зареєстрований 20 грудня 2007 року Виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 26, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, від шлюбу є неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 114 грн. 70 коп. (а.с. 3).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам наданого державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра, ОСОБА_5, розмір заборгованості ОСОБА_2 по не виплаченим аліментам з червня 2013 року по лютий 2018 року, станом на 01.03.2018 року складає 45600,00грн. (а.с. 5).

Однак позивачем в позовній заяві зазначена сума заборгованості по не сплаті аліментів відповідачем менша, оскільки нею в розрахунку заборгованості наданого державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра, була виявлена помилка. На думку позивача була допущена помилка в розрахунку, так як за червень 2013 року вказано розмір заборгованості в розмірі 800 грн., а аліменти стягненні з 18 червня 2013 року, тому фактично заборгованість складає (45600-800+(800:30х13) 45146,67 грн.

Так, стаття 18 Конвенції про права дитини 1989 року, ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року, визначає обов'язок Держави-учасниці докладати всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Згідно із ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Предметом доказування у справі про стягнення неустойки за порушення аліментного зобов'язання зокрема, являються обставини, які свідчать про наявність заборгованості, наявність його вини в її утворенні та обставин, які впливають на визначення остаточного розміру стягнення.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15. 05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов'язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

Однак, таких обставин відповідачем суду не доведено, а судом в ході судового розгляду не встановлено.

До аргументів відповідача, що про наявність заборгованості він нічого не знав, суд ставиться критично, оскільки така необізнаність відповідача не може бути підставою для відмови у позові про стягнення пені за прострочення сплати аліментів за певний період, оскільки є формальною і такою, що не відповідає правам та законним інтересам дитини.

Доводи відповідача про скрутне фінансове становище не підтверджені належними доказами, та самі по собі не можуть бути виключною підставою для звільнення його від сплати пені, так само, як і наявність в нього іншої дитини.

Згідно з приписами ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні відповідної норми сімейного права, суд має врахувати висновки щодо застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду.

Постанова ОСОБА_6 Верховного Суду від 25.04.2018 р. справа № 572/1762/15-ц ( реєстраційний 75296544) містить висновки про відступлення від висновків , які викладені в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. та в наступних постановах того ж суду, щодо застосування ст.196 СК України.

Так, за правовим висновком ОСОБА_6 Верховного Суду пеня за прострочення сплати аліментів згідно з положеннями ст. 196 СК України, має розраховуватися виходячи з таких вимог закону.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

Zp=(A1Х1%ХQ1)+(A2Х1%ХQ2)+(AnХ1%ХQn), де:

Zp - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З матеріалів справи і зокрема, розрахунку державного виконавця та уточненого розрахунку позивачем видно, що за період з 18 червня 2013 р. по лютий 2018 року включно боржник допустив несплату аліментів на загальну суму 45146,67 грн.

Отже, виходячи з цих обставин справи, наведених вимог закону, суд перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, встановивши його правильність приходить до висновку, що розмір пені за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно становить 85320,00 грн.

Однак, враховуючи, що загальний розмір нарахованої пені перевищує її межі визначені ч.1 ст.196 СК України, то до стягнення підлягає 45146,67 грн., що не перевищує 100% заборгованості боржника.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (р.н.о.к.п.п., який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (р.н.о.к.п.п., яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8) пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 45146,67 грн. за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (р.н.о.к.п.п., який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя А.О. Сухоруков