Провадження №2/359/641/2018
Справа №359/8128/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рогозівської сільської ради Бориспільського району Київської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом ,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її вітчим ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки площею 0,1499 га та площею 0,25 га, які розташовуються в межах с. Рогозів Бориспільського району Київської області. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що він матиме право заповів ОСОБА_2 Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Заповіт за час свого життя нею складено не було. Тому, після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_1, яка є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 Проте, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Тому позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Представник позивача ОСОБА_4 надав до суду заяву якою просив, проводити розгляд справи за його відсутності, а також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Сільський голова ОСОБА_5 направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради та вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що пред'явлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_6 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії НОМЕР_1 (а.с.11).

За час свого життя вона склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право заповіла ОСОБА_2 Вказана обставина підтверджується копією заповіту від 25 липня 2005 року, посвідченого секретарем Рогозівської сільської ради Бориспільського району ОСОБА_7 (а.с.12).

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заявою в межах встановленого законом шестимісячного строку (а.с.64).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на його ім'я, серії НОМЕР_2 (а.с.13).

За час свого життя ОСОБА_2 зробив таке розпорядження на випадок своєї смерті: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право заповів ОСОБА_3 Вказана обставина підтверджується копією заповіту від 26 травня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 (а.с.14).

ОСОБА_3 також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 шляхом звернення до нотаріуса з відповідною заяву в межах встановленого законом шестимісячного строку (а.с.58).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на її ім'я, серії НОМЕР_3 (а.с.16).

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1, згідно копії свідоцтва про народження, виданого на ім'я позивача (а.с.8), копії свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_10, внаслідок чого ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 (а.с.9), копії свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_11, внаслідок чого остання змінила своє прізвище на ОСОБА_3 (а.с.10).

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

З копії спадкової справи №177/2016, заведеної Бориспільською районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.93-а). Таким чином вона у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3

Незважаючи на це, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Про що отримала від нотаріуса відмову у вчиненні нотаріальної дії №2263/02-14 від 03 жовтня 2017 року (а.с.21).

Згідно з довідок, виданих Рогозівською сільською радою Бориспільського району №1262, №1313 від 11 вересня 2017 року та від 25 вересня 2017 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, згідно даних книги №15 погосподарського обліку 2011-2015 років, особистий рахунок №1266, рахується за ОСОБА_6 Будинок побудований у 1960 році (а.с.23,24)

Встановлено, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6, в тому числі житловий будинок АДРЕСА_1, проте не встиг її оформити у встановленому порядку. В подальшому ОСОБА_3 також прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, проте у зв'язку з смертю не встигла зареєструвати право власності на житловий будинок.

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 .

Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений будинок у спадкодавця - ОСОБА_6 виникло право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи те, що позивач у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, проте оформити своє право на спадщину не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Тому суд, вважає за допустиме визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного та керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч.2 ст.331, ст.391, ч.1, ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 Київської області, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський