Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/168/17

08 лютого 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Грещука Р.П.,

секретаря Шпитко М.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Битківської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та зобов"язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

25.01.2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Битківської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та зобов"язання вчинити певні дії.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяі, уточнивши їх в процесі розгляду справи.

Просить суд постановити рішення, яким визнати дії Битківської селищної ради незаконними при ухваленні Виконавчим комітетом Битківської селищної ради рішення №91 від 10.06.1999 року про надання ОСОБА_3 у постійне користування земельну ділянку в урочищі «Ровінь» площею 0,0203 га, в тому числі сінокосу 0,0141 га. для ведення особистого підсобного господарства з фонду селищної ради.

Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Битківської селищної ради № 91 від 10.06.1999 року про надання ОСОБА_3 у постійне користування

земельну ділянку в урочищі «Ровінь» площею 0,0203 га., в тому числі сінокосу 141 га. для ведення особистого підсобного господарства з фонду селищної ради.

Зобов'язати ОСОБА_3, що проживає за адресою вул. ОСОБА_4, с-ще. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області усунути перешкоди, що унеможливлюють прохід та проїзд по дорозі, що веде до житлового будинку ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/а, с-ще. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, шляхом забранння огорожі довжиною 35 м. з під'їзної дороги, яка веде до житлового будинку ОСОБА_1, вирівнявши огорожу по межі довжиною 35 м. після відмітки 120 м. до відмітки 155 м. та стягнути з відповідачів в її користь документально підтвердженні судові витрати.

Аналогічну позицію підтримав і представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

Представник відповідача- Битківської с/ради також вважає, що вимоги ОСОБА_1 є підставними та підлягають задоволенню, а рішення Битківської селищної ради від 10.06.1999 року за №91 слід скасувати та зобовязати ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 усунути перешкоди шкоди, що унеможливлюють прохід та проїзд по дорозі, що веде до житлового будинку ОСОБА_1, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1/а, с-ще. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, шляхом забранння огорожі довжиною 35 м. з під'їзної дороги, яка веде до житлового будинку ОСОБА_1, вирівнявши огорожу по межі довжиною 35 м. після відмітки 120 м. до відмітки 155 м.

Відповідач - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, подала заперечення на позов, в якому вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними, необґрунтованими та такими, що заявлені передчасно.

Просить в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

Також, представник відповідача - ОСОБА_3 подала письмові пояснення на позов ОСОБА_1, де зазначає, що позивач жодним чином не довела обставини на які вона посилається, тому просить суд відмовити у задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, ОСОБА_3 подала письмову заяву про застосування строків позовної давності, де зазначає, що строк позовної давності сплинув 10.06.2002 року, тому позовна заява про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради №91 від 10.06.1999 року та зобов"язання вчинити певні дії подана позивачем ОСОБА_1 із пропущенням строків, що є підставою для відмови у позові.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80,81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволенні його вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що в 1997 році позивач ОСОБА_1 звернулася до Битківської селищної ради з заявою про виділення під'їзної дороги до свого власного будинку за адресою вул. Шевченка, 44/а, с-ще. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Битківська селищна рада розглянула дану заяву про виділення під'їзної дороги до будинку ОСОБА_1 за адресою вул. Шевченка, 44/а, с-ще. Битків на Виконавчому комітеті Битківської селищної ради та прийняла рішення № 65 від 15.04.1997 року, яким вирішила:

- виділити гр. Тимчук Ганні Василівні під'їздну дорогу до власного житлового будинку по вул. Шевченка, 44/а, с-ще. Битків шириною 3,2 м, довжиною 155 м / з них 130 м. власної земельної ділянки та 25 м. з фонду Битківської селищної Ради народних депутатів.

Копія рішення долучена до матеріалів справи.

Зясовано також, що рішенням виконавчого комітету Битківської селищної ради № 91 від 10.06.1999 року було вирішено надати відповідачу ОСОБА_3 у постійне користування земельну ділянку в урочищі «Ровінь» площею 0,0203 га, тому числі сінокосу 0,0141 га для ведення особистого підсобного господарства з фонду селищної ради.

Наведені обставнини, зокрема існування даних рішень, не заперечуються учасниками процесу.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві посилається на незаконність даного рішення та його скасування, а також на те, що відповідачу слід усунути перешкоди, що унеможливлюють прохід та проїзд по дорозі, що веде до її житлового будинку, шляхом забранння огорожі довжиною 35 м. з під'їзної дороги, яка веде до її (ОСОБА_1В.) житлового будинку, вирівнявши огорожу по межі довжиною 35м. після відмітки 120м. до відмітки 155 м.

На переконання суду, приймаючи таке рішення Битківська с/рада допустила ряд порушень, зокрема не врахувала вимоги Земельного законодавства (чинного на час його прийняття) та Закону України «Про місцеве самоврядування».

Разом з тим, суд в процесі розгляду справи також встановив наступне:

В судовому засіданні 04.10.2017 року свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він в період з 1998-2003 роки перебував на посаді голови Битківської с/ради.

10.06.1999 року виконкомом Битківської селищної ради було прийняте рішення №91 «Про надання земельної ділянки», яким ОСОБА_3 надано в постійне користування земельну ділянку в урочищі «Ровінь» площею 0,0203 га, тому числі сінокосу 0,0141 га для ведення особистого підсобного господарства з фонду селищної ради.

Зазначає, що на даній сесії був присутній батько позивача.

Ствердив, що для обстеження земельної ділянки виходила земельна комісія с/ради, де також був присутній батько позивача, складався план відводу земельної ділянки та встановлювались межові знаки.

Жодних притензій з приводу прийняття даного рішення батько позивача не висловлював.

В цьому ж судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила, що коли вона довідалася від батька, що на земельній ділянці (яка зараз є предметом спору) була земельна комісія вона особисто звернулася до голови с/ради - ОСОБА_8 та показала йому рішення №65 від 15.04.1997 року про те, що це є її підїздна дорога, а не земельна ділянка ОСОБА_3, на що голова сказав, що її рішення треба відмінити.

Крім того, відповідно до вимог ч. 11 ст. 59 З-ну України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому З-ном України «Про доступ до публічної інформації».

Таким чином, рішення Битківської селищної ради від 10.06.1999 року не було конфіденційним, оскільки було відоме всій громадськості.

Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 ще в 1999 році було відомо про існування оскаржуваного рішення.

ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом 25.01.2017 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Твердження позивача про те, що вона дізналася про оскаржуване рішення тільки 26.12.2016 року, суд оцінює критично та вважає, що позивачем ОСОБА_1 порушено встановлений ст.257 ЦК України строк звернення до суду.

У відповідності до ч.2 ст. 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. А ч.3 вказаної статті визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ни рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з п.5 вказаної статті, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Однак, ні позивач, ні його представник не навели поважності пропуску строку звернення з даним позовом до суду, а тому суд приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, в звязку із спливом позовної давності.

На підставі ст.ст. 203, 215, 228, 257, 261, 267 ЦК України, ст.1 З-ну України Про прокуратуру, керуючись ст. 258, ч.6 ст. 259, ст. 263, ст. 265, ч.1 ст. 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Битківської селищної ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради та зобов"язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2018 року.