Справа № 405/7458/17
УХВАЛА

"20" лютого 2018 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

при секретарі - Возлюбленій А.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Шевченко І.М. у цивільній справі № 405/7458/17 за позовом КП «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, КП «Теплоенергетик», звернувся в суд з позовом про стягнення заборгованості за використану теплову енергію в сумі 20 679,65 грн. до відповідачів.

01.02.2018 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_1 надійшло клопотання відвід судді Шевченко І.М. по вказаній справі, в якому зазначено, що при розгляді трьох справ суддя, на її (відповідача) думку, не зацікавлена в установленні істини та в законному вирішенні справи і одним із прикладів незацікавленості є повірка будинкового тепло лічильника. Суддею не правильно застосувались норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», неповно, необ»єктивно та неупереджено судом розглядались матеріали справи та приймались протиправні рішення. Судами не з»ясовувались не тільки фактичні обставини справи, а й не з»ясовані вимоги законодавства, не виребовувались докази від відповідача щодо правовідносин між сторонами. Як вбачається із вказаних рішень по справам, судом приймались до уваги тільки нормативні документи, на які посилався відповідач, стороні були не рівні у їх правах. Прийняття рішень з порушенням чинного законодавства викликає сумнів в об»єктивності та неупередженості судді, по заявленому клопотанню просить постановити офіційне ухвалення.

Дослідивши заяву, матеріали справи, судом встановлено, що 15.12.2017 року набрав чинності Закон № 2147-VIII від 03.10.2017 року, заява про відвід судді, розглядається судом в порядку ст.ст.36-41 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

За наслідками розгляду вказаної заяви про відвід судді, суд дійшов висновку про необґрунтованість відводу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, підстави для відводу судді визначені ст.36 ЦПК України, за якими, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя (ч.ч.2, 3 ст.36 ЦПК України).

Зокрема, судом відзначається, що 12.02.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда розглянута справа за позовом ОСОБА_1 до КП «Теплоенергетик» про захист прав споживача та прийнято рішення (головуюча суддя Шевченко І.М.) про відмову в задоволенні позову. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 09.04.2014 року вказане рішення залишено без змін.

Ухвалою від 09.07.2014 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилив, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2014 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 9.04.2014 року залишив без змін.

Ухвалою від 01.12.2014 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовила ОСОБА_1 у перегляді ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9.07.2014 року.

Також, ухвалою від 20.04.2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014 року га від 01.12.2014 року та залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.07.2014 року та від 01.12.2014 року.

Ухвалою від 07.09.2015 року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9.07.2014 року та заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвалами від 03.03.2016 року, 27.04.2016 року, 04.07.2016 року, 05.09.2016 року,

29.11.2016року, 04.08.2017 року, 17.01.2017 року, 22.03.2017 року, 22.05.2017 року та

10.10.2017року Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України відмовила у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подання заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9.07.2014 року, а заяву залишено без розгляду.

Таким чином, рішення Ленінського районного суд м. Кіровограда від 12.02.2014 року у цивільній справі № 405/10235/13-ц (2/405/1976/13) про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Теплоенергетик», третя особа: ЖЕК № 4 м. Кіровограда про захист прав споживача судами апеляційної та касаційної інстанцій залишено без змін.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.10.2017 року (головуюча суддя Шевченко І.М.) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до КП «Теплоенергетик», Управління соціального захисту населення Подільської районної у місті Кропивницькому ради про захист прав споживача та призначення житлової субсидії.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 06.12.2017 року вказане рішення залишено без змін та набрало законної сили.

З огляду на викладене вище, відзначається, що суддею відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України приймались рішення по справам за позовом ОСОБА_1, на які вона посилається, як на підставі відводу судді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава - учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Аналізуючи підстави заявленого ОСОБА_1 відводу судді, суд зазначає, що останні зводяться до обставин того, що вона не об»єктивно приймала рішення по іншим справам, що не може бути підставою для відводу судді, що також безпосередньо визначено в ст.37 ЦПК України.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред'являються їм у зв'язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Частиною 2 ст.126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об'єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов'язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З огляду на викладене вище, суд зупиняє провадження у даній справі і передає заяву про відвід до канцелярії суду для визначення на підставі ч.1 ст.33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду судді, який буде розглядати дану заяву про відвід.

Керуючись ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у цивільній справі № 405/7458/17, провадження № 2/405/1568/17 за позовом КП «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію.

Передати заяву про відвід судді Шевченко І.М., яка подана відповідачем ОСОБА_1 по цивільній справі № 405/7458/17, провадження № 2/405/1568/17 за позовом КП «Теплоенергетик» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за використану теплову енергію, до канцелярії Ленінського районного суду м. Кіровограда для визначення автоматизованою системою документообігу суду та на підставі ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко