Справа №521/7354/18
Провадження № 2-др/521/21/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Целуха А.П.,

при секретарі судового засідання - Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебувала цивільна справа за вказаним позовом.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією Центрального РЕМ ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» про розрахунок недооблікованої електроенергії у розмірі 922 кВт.год. на суму 22630грн.87коп., яке оформлено Протоколом №6-0 від 24 квітня 2018року.

13 червня 2018 року представник відповідача подав через канцелярію суду заяву про закритя провадження у справі, посилаючись на те, що АТ «Одесаобленерго» переглянуло прийнятий на засіданні комісії Центрального РЕМ протокол №6-0 від 24 квітня 2018року та прийняло рішення про відміну останнього, про що складено протокол №6-0/1 від 12 червня 2018року.

Ухвалою суду від 12.07.2018 року провадження по справі за вище вказаним позовом було закрито на підставі п.2ч.1ст.255 ЦПК України. Питання про судові витрати суд даною ухвалою не вирішував.

В суд із заявою про розподіл судових витрат звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 та просить постановити ухвалу суду, якою вирішити питання щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 7 004,80 гривень. Свою вимогу обґрунтовує підставою закриття провадження по справі, якою фактично було задоволено позовну вимогу ОСОБА_1, шляхом відміни оскаржуваного рішення від 12.06.2018 року прийняттям Протоколу №6-0/1, а тому з відповідача повинно бути стягнуто на користь позивача, суму понесених ним судових витрат, пов*язаних з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 6 300 грн. та сплати судового збору у розмірі 704,8грн. при зверненні до суду з вказаним позовом.

У судовому засіданні представник позивача викладені обставини та вимоги підтримав.

Представник відповідача проти задоволення вказаної заяви заперечував, з підстав не обґрунтованості та безпідставності. Вважає, що судовий збір у розмірі 704,8грн. повинно бути стягнуто на користь позивач з державного бюджету в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової позитики у відповідності до ч.5ст.7 ЗУ «Про судовий збір». Щодо відшкодування з відповідача витрат на правничу допомогу, зазначив, що вказані витрати не були заявлені стороною позивача ані при зверненні до суду, ані під час судових засідань. Крім того, розмір такої допомоги, а саме 6 300,00 грн. не підкріплений належними та допустимими доказами, які б вказували на фактичне понесення позивачем витрат на правничу допомогу у вказаному обсязі

У судовому засіданні представник відповідача обставини та вимоги, викладені у запереченнях підтвердив, просив у задоволенні заяви відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява представника позивача про розподіл судових витрат підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст..134 ЦПК України, 1. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи. 2. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 3.Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 4. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), повязаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

В супереч вимог ч.1,2 ст.134 ЦПК України, при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, стороною позивача не було представлено попереднього (орієнтованого розрахунку суми витрат, пов*язаних з наданням правничої допомоги. Вказаний розрахунок не був наданий позивачем і під час судових засідань.

Відповідно до п.2 ч.1, ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3,4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, правнича допомога є складовою судових витрат.

Відповідно до ст.30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар має бути та враховувати витрачений адвокатом час.

Проте, доданий до заяви представником позивача акт прийому передачі виконаних робіт від 25.07.2018р. не вказує на фактичне понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Наразі, доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як само зайнятої особи, відбувається шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої Наказом Міндоходів від 16.09.2013 року №481, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.10.2013р. за №1686/24218.

Аналогічного висновку дійшов ВСУ в постановах від 15.05.20218р. по справі №821/1594/17, та від 08.05.2018р. по справі №810/2823/17.

З огляду на викладене, враховуючи принип розумності, складність справи, дотримуючись процесуальних норм, суд вважає, що з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто лише суму судового збору у розмірі 704,80 грн., сплаченого при зверненні до суду в казаною позовною заявою, згідно квитанції № ПН3676 від 02.05.2018року.

Керуючись ст.ст.133, 134, 137,142 ,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про розподіл судових витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, 28-Б, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації (місце проживання: 65026, АДРЕСА_1, РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ: А,ОСОБА_3