АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/2893/2018 Доповідач - Ратнікова В.М.
У х в а л а

м. Київ Справа № 755/3933/17

22 лютого 2018 року Апеляційний суд м. Києва у складі судді Судової палати з розгляду цивільних справ Ратнікової В.М., розглянувши матеріали апеляційної скарги позивача ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Астахової О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя частково задоволено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено повністю.

У порядку поділу майна подружжя:

Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, що розташована в Київській області, Бориспільському районі, с. Дударків, кадастровий номер: НОМЕР_3, площею 0.12 га.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку, що розташована в Київській області, Бориспільському районі, с. Дударків, кадастровий номер: НОМЕР_4, площею 0.12 га.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, а за ОСОБА_4 відповідно, визнано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на Користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля Mazda CX7 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, замість частки (1/2) ОСОБА_2 у спільному майні, у сумі 47 500, 00 грн.

В задовленні решти позовних вимог ОСОБА_2відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2 815, 51 грн..

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 2 533, 86 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції частково, 12 лютого 2018 року позивач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 рокув частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 про поділ квартири АДРЕСА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ним та за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину вищевкзааної квартири за кожним.

Також подав заяву про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року, посилаючись на те, що даний строк пропущено з поважних причин.

Зазначив, що повний текст рішення отримано 13 грудня 2017 року, тобто в день його проголошення. Маючи намір оскаржити рішення суду першої інстанції, 22 грудня 2017 року, в межах десятиденноого строку, його представником за довіреністю ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва, тобто з порушенням порядку, і в її прийнятті було відмовлено та повернуто скаржнику. Суд також зазначив, що скарга подана неповноваженою особою, оскільки представництво в суді може здійснювати виключно адвокат, з чим апелянт не погоджується, оскільки відповідана норма для судів апеляційної інстанції набула чинності з 01 січня 2018 року, а скарга була подана в грудні 2017 року.

Наполягаючи на тому, що вперше апеляційна скрага була подана у передбачений законодаством строк, що свідчить про намір позивача оскаржити рішення суду першої інстанції, посилаючись на гарантоване Конституцією України право на апеляційне оскарження, яке варто розуміти як складову закріпленого в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод права на справедливий суд, просив процесуальний строк на поданян скраги поновити.

З 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Оскільки апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 була подана 12 лютого 2018 року, вона є такою, що подана відповідно до редакції ЦПК України від 15 грудня 2017 року, і вирішення питання про її прийняття здійснюється згідно норм нової редакції Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність поданої апеляційної скарги вимогам ст.ст. 354, 356 ЦПК України, вивчивши доводи клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року було проголошено та отримано сторонами в день судового засідання 13 грудня 2017 року.

22 грудня 2017 року, в межах десятиденного строку, позивач ОСОБА_2, через свого представника за довіреністю ОСОБА_6, подав апеляційну скрагу шляхом направлення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

В зв'язку з порушенням порядку подання скарги та підписання її представником, а не адвокатом, первісно подану апеляційну скрагу повернуто апелянту.

Таким чином, вбачається, що позивач ОСОБА_2 мав намір оскражити рішення суду першої інстанції, дотримався визначеного законом строку подання скраги, проте, в зв'язку з набуттям чинності новою редакцією ЦПК України і закрпіленням нових процесуальних вимог, допустив порушення порядку оскарження.

Враховуючи все викладене, варто зробити висновок, що доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є обґрунтованими, узгоджуються з матеріалами справи і можуть бути прийняті до уваги.

Стаття 129 Конституції України закріпила, що забезпечення апеляційного та, у визначених законом випадках, касаційного оскарження рішення суду є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях наголошує, що стаття 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлює вимог до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Проте там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 Рішення у справі "Делкур проти Бельгії" від 17 січня 1970 року та пункт 65 Рішення у справі "Гофман проти Німеччини" від 11 жовтня 2001 року).

За таких обставин, з метою забезпечення дотримання закріпленого в законодавстві принципу апеляційного оскарження судового рішення, оскільки матеріалами справи підтверджується, що вперше апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 було подано у передбачений законом строк, вважаю за необхідне поновити позивачу ОСОБА_2 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року, оскільки він пропущений з поважних причин.

За формою та змістом апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Апеляційна скарга подана особою, яка має право на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 127, 356, 359, п. 8 ч. 1 Розділу XІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147, п. 3 Розділу XІІ «Перехідні та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, -

у х в а л и в:

Поновити позивачу ОСОБА_2 процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження в цивільній справі за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Астахової О.О., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Встановити учасникам справи строк на подання відзиву на апеляційну скаргу до 12 березня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя: