Справа № 216/3901/17
провадження №2/216/890/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Центрально Міський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого судді: Бутенко М. В.

за участю

секретаря: Янчук С. О.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі з 22. 11. 2003 року. Шлюб був зареєстрований виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Актовий запис № 53. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з батьками. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з 2015 року, хоча до цих пір сторони продовжують мешкати за однією адресою. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, виховання дитини, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин, крім цього відповідач систематично зловживав спиртними напоями, потім у цьому стані влаштовував сімейні сварки та скандали. Все це поступово призвело до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спор що до поділу спільного майна відсутній, у звязку з відсутністю сумісно нажитого майна. Позивачка вважає подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем недоцільним, так як це суперечить інтересам сімї та дитини. Просить винести рішення, яким розірвати цей шлюб. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає.

Позивачка у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22. 11. 2003 року. Шлюб був зареєстрований виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Актовий запис № 53 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка мешкає разом з батьками. Шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені з 2015 року, хоча до цих пір сторони продовжують мешкати за однією адресою. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що у сторін різні погляди на сімейне життя, сімейний побут, виховання дитини, на підставі чого в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до розірвання відносин, крім цього відповідач систематично зловживав спиртними напоями, потім у цьому стані влаштовував сімейні сварки та скандали. Все це поступово призвело до розірвання відносин. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин, сторони не ведуть сумісного господарства, не мають спільного бюджету. Спору щодо місця проживання дитини у сторін немає. Спор що до поділу спільного майна відсутній, у звязку з відсутністю сумісно нажитого майна.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сімя є первинним та основним осередком суспільства.

Статтею 51 Конституції України та ч. 1 статті 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків.

Як роз'яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім'ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім'ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає до задоволення.

Позивач ОСОБА_1 не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 136, 141, 197, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 3, 24, 56, 110, 112, 113,114 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 06. 02. ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 22 листопада 2003 року виконкомом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області за актовим записом № 53, від якого сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище, набуте у шлюбі «Педан».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя М. В. Бутенко