Справа № 212/1486/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

06 листопада 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого- судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Борух Ю.К.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків, -

В С Т А Н О В И В :

13 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на непрацездатних батьків.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.05.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона має двох дітей, доньку ОСОБА_2 та сина ОСОБА_3. Син на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Донька проживає разом з нею. Позивачка знаходиться на пенсії і отримує кошти від держави. Вона хворіє, потребує ліків і належного догляду, має велику заборгованість за комунальні послуги, а пенсія, яку вона отримує є невеликою, в звязку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі. Відповідач їй матеріальної допомоги не надає, просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісяця.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у якій свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти заояного рішення не заперечували.

Відповідач по справі в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи, була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 народилася 15 листопада 1976 року, батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 238385.

Як вбачається з листа Покровського районного у місті ОСОБА_7 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 5938/14.11-42 від 03.10.2018 року, ОСОБА_8 19.06.1992 року зареєструвала шлюб та прийняла прізвище Малих. 05.06.1998 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб та прийняла прізвище ОСОБА_10. 27.08.2016 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб та прийняла прізвище ОСОБА_2.

Позивач 26 червня 1985 року зареєструвала шлюб та прийняла прізвище ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія ІІІ-КИ № 340148.

Відповідно до пенсійного посвідчення серія АД № 091180 від 20.02.2004 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Згідно з довідкою виданою Криворізьким Північним об'єднанням управлінням пенсійного фонду України Дніпропетровської області № 112 від 07.02.2018 року, ОСОБА_1 за серпень-вересень 2017 року отримувала пенсію у розмірі 1414,66 грн., за жовтень-грудень 2017 року та січень 2018 року - 1458,19 грн..

ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікування в кардіологічному відділенні для хворих на інфаркт міокарда КЗ "Криворізька міська лікарня № 9" ДОР" з 20.08.2013 року по 09.09.2013 року, що підтверджується довідкою № 31 виданою КЗ "Криворізька міська лікарня № 9" ДОР".

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов'язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз'яснення, що обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Як роз'яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов'язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов'язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов'язку утримувати матір, батька.

Згідно ч. 1ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно ч.2 ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

З матеріалів справи не вбачається підстав передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивача.

Оскільки позивачка є непрацездатною, вона потребує матеріальної допомоги від своєї повнолітньої дитини.

Відповідач в судове засідання не з'явилася та не надала суду належних та допустимих доказів того, що її мати не потребує матеріальної допомоги.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн..

Відповідно до ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позовної заяви.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79, 202, 205 СК України, ст.ст. 12-13, 76, 141, 258-265, 280-283 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на непрацездатних батьків - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 ( п'ятсот ) грн. щомісячно, починаючи з 13 березня 2018 року, довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повне судове рішення складено і підписано без його проголошення 06 листопада 2018 року.

Суддя: І. Я. Чорний