Дата документу 06.11.2018 Справа № 320/6062/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22ц/807/109/18 Головуючий у 1 інстанції Степаненко Ю.А.
Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.

суддів: Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про стягнення коштів.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Посилається на необґрунтованість відмови у відкритті провадження. Просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання ,про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні, перед судовим засіданням апеляційного суду надіслала заяву про перенесення слухання справи у зв"язку з неможливістю присутності в судовому засіданні, внаслідок находження в санаторії. Належних доказів неможливості бути присутньою в судовому засіданні до заяви не надано, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ОСОБА_3 28.09.2018 року і судова колегія ,з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обов"язку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає за можливим розглянути справу за відсутності особи яка подала апеляційну скаргу.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що у липні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, в якому відповідачем визначено Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 зазначила, що на момент постановлення Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області рішення від 20 листопада 2012 року по справі Є.У. № 2-421/2012 року вона була інвалідом 2 групи та згідно ЗУ «Про судовий збір» від 01.11.2011 року та була звільнена від сплати судового збору та судових витрат, проте відповідачем з неї було стягнуто судові витрати в сумі 549 грн. 20 коп., разом з тим суми за виконавчі дії в розмірі 54 грн. 92 коп., та виконавчий збір в сумі 84 грн. 92 коп., а всього 634 грн. 12 коп. Вважає, що судом безпідставно стягнуто з неї зазначені суми, які вона і просить стягнути з відповідача на її користь.

Посилаючись на положення ч.1 ст.19 ЦПК України, суд першої інстанції встановив непідсудність вказаного спору судам загальної юрисдикції, оскільки між позивачем та Мелітопольським міськрайонним судом зазначені правовідносини не виникли, тому у відповідності до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом статті 19 ЦПК України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 19 цього Кодексу визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для звернення ОСОБА_3 до суду в порядку позовного провадження є виявлені нею порушення закону, яких за її позицією припустився Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області при розгляді цивільної справи, тобто при здійсненні судочинства в порядку ЦПК України.

Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Отже, законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову до суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Аналіз зазначених положень свідчить про те, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з розглядом конкретної справи, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом пред'явленням окремого позову до суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

За таких обставин, розгляд судом позовних вимог, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом конкретної справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що оскаржені позивачем дії суду, пов'язані із розглядом іншої цивільної справи, є процесуальними, вчиненими при виконанні своїх обов'язків по здійсненню правосуддя, і тому їх законність може перевірятися лише судом вищої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Твердження позивача про те, що відмова у відкритті провадження за пред'явленим позовом порушує права останньої на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, не ґрунтується на вимогах закону, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 125 Конституції України та статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в Україні діють місцеві, апеляційні та Верховний Суд.

Особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, тому вони не можуть бути підставою для скасування правильного судового рішення.

Таким чином, ухвала судді постановлена з додержанням норм процесуального права, тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.186, 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Василівського районного суду Запорізької області від 22 серпня 2018 року по цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 08 листопада 2018 року

Головуючий:

Судді: