САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 206/1013/18
УХВАЛА

22 лютого 2018 року у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину квартири.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру № 96, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30, загальна площа 65,2кв.м, житлова площа 37,4кв.м, складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-ванна, 7-туалет, 8-житлова, І-лоджія, ІІ-балкон, та яка згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_3; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири № 96, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30.

Вивчивши подані матеріали, суддя дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для зясування питань, повязаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.09.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства" при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками вказаного судового розгляду.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, зважаючи на те, що претензії позивача можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останнього в разі ухвалення рішення на його користь, суддя вважає за доцільне забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру № 96, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30, загальна площа 65,2кв.м, житлова площа 37,4кв.м, складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-ванна, 7-туалет, 8-житлова, І-лоджія, ІІ-балкон, та яка згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_3; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири № 96, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30.

Проте суд не вбачає підстав для накладення арешту на всю спірну квартиру, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги на частку квартири.

Також, суд не знаходить підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки підстав, передбачених ч.3 ст.154 ЦПК України відносно позивача не існує.

Зважаючи на викладені обставини та приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід забезпечення позову передбачений законом та є співмірним відносно заявленим позовним вимогам, а також враховуючи існуючу імовірність ускладнення виконання судового рішення у разі невжиття таких заходів, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/2 (одну другу) частину квартиру № 96 (дев'яносто шість), що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30 (тридцять), загальна площа 65,2кв.м, житлова площа 37,4кв.м, складається з: 1-коридор, 2-кладова, 3-кухня, 4-житлова, 5-житлова, 6-ванна, 7-туалет, 8-житлова, І-лоджія, ІІ-балкон, та яка згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_2 (5/24 частин) та ОСОБА_3 (1/24 частин).

Заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо 1/2 (однієї другої) частини квартири № 96, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Немировича-Данченка, буд. 30.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.О. Сухоруков