АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Чернівці

справа № 727/10756/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 листопада 2017 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Волошин С.О.

встановила:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 21 серпня 2009 року;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в сумі 2500 гривень щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між сторонами.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, але менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 1 листопада 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу скасувати та надати сторонам шестимісячний строк на примирення.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, частиною 1 статті 51 Конституції України та частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно частини 5 статті 191 ЦПК України в редакції 2004 року у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

З матеріалів справи вбачається та правильно встановлено судом 21 серпня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 21 серпня 2009 року (а.с.7).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому позов у вказаній частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення, в частині, яка оскаржується, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід в цій частині залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зокрема, безпідставними є доводи скарги про те, що суд першої інстанції помилково не надав сторонам час для примирення та розірвав укладений між ними шлюб.

Аналіз процесуальної норми, закріпленої частиною 5 статті 191 ЦПК України в редакції 2004 року дає підстави зробити висновок про те, що зупинення розгляду справи і призначення подружжю строку для примирення, який не може перевищувати шести місяців є правом суду, який розглядає справи. Вказане право суд реалізовує залежно від конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, зробив висновок про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки та правомірно відмовив відповідачу у його клопотанні про надання шестимісячного строку на примирення.

Апелянт також не врахував, що відповідно до положень статті 374ЦПК України , апеляційний суд, який розглядає справу про розірвання шлюбу, не може скасувати рішення суду і надавати сторонам строк для примирення.

Також помилковими є доводи скарги про те, що в мотивувальній частині рішення суду не містяться мотиви з яких суд дійшов відповідних висновків, не наведено встановлені обставини та норми закону, яким керувався суд.

З рішення суду першої інстанції вбачається, що його зміст відповідає положенням статті 215 ЦПК України в редакції 2004 року та ухвалюючи його суд вирішив питання, передбачені 214 ЦПК України в редакції 2004 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 листопада 2017 року, в частині розірвання шлюбу, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 26 січня 2018 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: І.Н. Лисак

В.Ф. Міцней