Справа № 200/4448/18
Провадження №2/200/2282/18
У Х В А Л А

про забезпечення позову

07 вересня 2018 р. суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом з позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказана цивільна справа.

Одночасно з позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» подано заяву про забезпечення позову, відповідно якої просять накласти арешт на ? частину транспортного засобу Mitsubishi Outlander 2007 року випуску, який зареєстрований за ОСОБА_2, ? частину квартири АДРЕСА_1.

Заява обгрунтована тим, що ТОВ «Галнафтоекспорт» має прострочення по укладеному з ПАТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору, яке відбулось 18.05.2018 року. Відповідач ОСОБА_1 не має зареєстрованого рухомого та нерухомого майна. При укладенні кредитного договору ТОВ «Галнафтоекспорт» мало назву ТОВ «Група компаній «Привоз», єдиним засновником (власником) якого був ОСОБА_1 Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, власником ТОВ «Галнафтоекспорт» на сьогоднішній день є Маммадов Ісмаіл. Позивач вважає, що відбулось відчуження корпоративних прав ОСОБА_1 За відомостями ресурсу Opendatabot.com, відчуження корпоративних прав відбулось 13.06.2018 року, тобто після виникнення прострочки по кредитному договору. В свою чергу, ОСОБА_1 є поручителем за за належне виконання ТОВ «Галнафтоекспорт» (ТОВ «Група компаній «Привоз») зобовязань за кредитним договором. ОСОБА_1 з 11.06.2005 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 та договір поруки укладено за її згоди. Отже, набуті ОСОБА_2 01.03.2014 року автомобіль Mitsubishi Outlander 2007 року випуску та квартира АДРЕСА_1, придбана 29.11.2012 року, є обєктами спільної сумісної власності подружжя та на ? частину вказаного майна може бути звернуто стягнення в порядку ч.6 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, приходжу до висновку, що заява позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження користуватися та розпоряджатися власним майном, яке належить відповідачеві, іноді призводить до незворотних наслідків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 11.06.2005 року, про що свідчить копія паспорта ОСОБА_2

ОСОБА_2 є власником автомобіля Mitsubishi Outlander 2007 року випуску, що підтверджується довідкою витягом з Єдиного державного реєстру МВС України, дата реєстрації транспортного засобу 01.03.2014 року.

Згідно довідки №132935224 від 02.08.2018 року, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності віл 23.11.2012 року належить квартира АДРЕСА_1.

За відповідачем право власності на транспортні засоби або нерухоме майно не зареєстроване.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідач ОСОБА_1 не є титульним власником майна, на яке просить накласти арешт позивач.

Дружина відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 не є стороною по справі, вимоги про стягнення заборгованості до неї не заявлені, відтак накладення арешту на майно, титульним власником якого вона є, призведе до порушення її прав.

Крім того, належних та допустимих доказів того, що транспортний засіб та квартира, на які заявник просить накласти арешт, належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, суду також не надано, як не надано і доказів того, що таке майно не відноситься до майна, що є особистою приватною власністю ОСОБА_2 у відповідності до приписів ст. 57 Сімейного кодексу України. Лише сам факт придбання майна у період перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі, не дає підстав вважати, що таке майно належить їм на праві спільної сумісної власності, оскільки майно могло бути набуте у порядку, який виключає застосування до майна режиму спільної сумісної власності (дарування, спадкування, за особисті кошти одного з подружжя тощо).

Враховуючи, що дружина відповідача не є стороною по справі, у випадку застосування пропонованих заявником заходів забезпечення позову будуть порушені її права, так як позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, у звязку з чим, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом з позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Галнафтоекспорт» про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 15-и днів з дня її проголошення ухвали, відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу VII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва