Головуючий суду 1 інстанції - Стеценко О.С.
Доповідач -Коротенко Є.В.
Справа № 420/1875/17
Провадження № 22ц/782/108/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого - судді Коротенка Є.В.,

суддів: Дронської І.О., Коновалової В.А.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 січня 2018 року (у складі судді Стеценко О.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментв на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що судовим наказом, виданим 01.11.2017 року Новопсковським районним судом Луганської області, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини його заробітку.

Оскільки у ОСОБА_2 народилась донька - ОСОБА_5, посилаючись на положення ч.1 ст.192 СК України, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього на утримання доньки ОСОБА_4, з ? частки його заробітку (доходу) до 1/6 частки.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 03 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину було відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване ним рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При апеляційному розгляді вказаної цивільної справи колегія суддів приймає до уваги положення частин 1 та 2 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.89, 263 ЦПК України були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим наказом, виданим 01.11.2017 року Новопсковським районним судом Луганської області, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки його заробітку (доходу) , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, з 09.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.4).

Вказаний судовий наказ набрав законної сили та є чинним.

Відповідно до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України ОСОБА_2 14.11.2017 року звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, стягнутих з нього вищезазначеним судовим рішенням,з 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до 1/6 частини щомісячно (а.с.2-3).

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Таким чином, підставою позову про зменшення розміру аліментів, поданого у відповідності до положень ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, є зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів.

Позивач будь-яких доводів, що вказували б на зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів за період - з часу винесення вказаного судового наказу в позові не вказав, доказів на їх підтвердження суду не надав.

При таких обставинах суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що передбачені ч.1 ст.192 СК України підстави для зміни розміру аліментів відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що існує інша підстава для можливості звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Така підстава передбачена положеннями ч.7 ст.170 ЦПК України та надає боржнику право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України (за вимогами про стягнення аліментів).

Існування вказаної підстави обумовлено забороною (ч.1 ст.170 ЦПК України) подання боржником заяви про скасування судового наказу, виданого відповідно до ч.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, і вимагає лише наявність факту видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 ЦПК України (за умови наявності обставин, що не були враховані судом під час видачі судового наказу щодо визначення розміру аліментів).

Крім того, приписи ч.7 ст.170 ЦПК України не вимагають зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів після ухвалення судового рішення.

Встановлено, що положення ч.7 ст.105 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) були роз'яснені судом боржнику у судовому наказі від 01.11.2017 року (а.с.4 - звор.).

Але ж позовних вимог про зміну розміру аліментів саме на підставі ч.7 ст.170 ЦПК України (ч.7 ст.105 ЦПК України - в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) ОСОБА_2 до суду не заявляв, що не позбавляє його права зробити це в подальшому.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 03 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 28.02.2018 року.

Головуючий

Судді: