Номер провадження: 22-ц/785/1060/18
Номер справи місцевого суду: 2-1129/10
Головуючий у першій інстанції Мельніченко А.О.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в особі судді-доповідача Кравця Ю.І, розглянувши питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Царюк Марії Зенонівни на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року по цивільній справі за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Одеська міська рада, Прокуратура Суворовського району міста Одеси, Шоста одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна,

встановив:

У вересні 2009 року Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради звернулося до суду з зазначеним позовом, в якому просило: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нежилого приміщення першого поверху площею 220,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 5-1029; витребувати у ОСОБА_5 зазначене нежиле приміщення та зобов'язати її передати це приміщення до комунальної власності територіальної громади міста Одеси у ведення Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року позов задоволено у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 року рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року змінено в частині стягнення судових витрат, в іншій частині залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2011 року рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

13.12.2017 року з апеляційною скаргою на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року звернувся представник особи, яка не приймала участі у розгляді справи - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», в якій з посиланням на те, що спірне нежитлове приміщення 14.08.2007 року було передано в іпотеку ОСОБА_5 ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, укладеним 14.08.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6. Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вважає, що оскаржуваним рішенням змінено власника спірного нежитлового приміщення, тобто суд фактично вирішив питання про зміну іпотекодавця без урахування думки іпотекодержателя, чим порушені права Товариства. Враховуючи вищенаведене та вважаючи рішення суду прийнятим з порушенням норма матеріального та процесуального права, представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час подання апеляційної скарги) та ч.1 ст. 352 ЦПК України у діючої редакції, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Таким чином, підставою для надання особі, яка не брала участь у справі, права на апеляційне оскарження судового рішення, є порушення її прав або охоронюваних інтересів внаслідок вирішення судом спору.

Як вже було зазначено, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 07.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нежилого приміщення першого поверху площею 220,9 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та нотаріально посвідчений державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 5-1029; витребувати у ОСОБА_5 зазначене нежиле приміщення та зобов'язати її передати це приміщення до комунальної власності територіальної громади міста Одеси у ведення Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна») не було стороною провадження, не залучало судом до участі у справі, при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про права й обов'язки товариства, в мотивувальній і резолютивній частинах оскаржуваного рішення суду першої інстанції не викладено жодного судження чи висновку щодо прав та обов'язків ЗАТ «ОТП Банк».

Посилання представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в апеляційній скарзі на те, що зазначеним рішенням порушені права товариства як іпотекодержателя спірного приміщення, оскільки оскаржуваним рішенням змінено власника спірного нежитлового приміщення, тобто суд фактично вирішив питання про зміну іпотекодавця без урахування думки іпотекодержателя, не заслуговують на увагу з огляду на те, що відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не позбавлений права задовольнити вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, на день укладання іпотечного договору майно належало на праві власності іпотекодавцю, зміна власника майна та іпотекодавця відбулося за рішенням суду та Законом України «Про іпотеку» не передбачено отримання згоди іпотекодержателя лише у разі передачі предмету іпотеки у наступну іпотеку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що оскаржуваним рішенням права апелянта ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не порушені.

Крім того вважаю необхідним зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У зв'язку з чим перегляд чинного рішення суду, ухваленого у 2010 році, тобто більш ніж 7 років тому, за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24 жовтня 2008 року, викладених у п. 8 постанови №12, при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, судді-доповідач відповідно до цієї норми та частини третьої статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої у справі не порушено, суд вважає за необхідне відмовити ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у прийнятті апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.352 ЦПК України, п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» від 24.10.2008 року, суд,

ухвалив:

У прийнятті апеляційної скарги представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - Царюк Марії Зенонівни на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 11.10.2010 року по цивільній справі за позовом Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Одеська міська рада, Прокуратура Суворовського району міста Одеси, Шоста одеська державна нотаріальна контора, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, витребування майна - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Ю.І.Кравець