Справа № 303/2483/17
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2018 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого - судді Пак М.М.

секретар судового засідання Тромпак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 в частині стягнення з боржника виконавчого збору,-

в с т а н о в и в:

Скаржник - в.о. голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 в частині стягнення з боржника виконавчого збору.

Скаргу мотивує тим, що на адресу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області 07 квітня 2017 року, надійшла постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 06 квітня 2017 року ВП №53717987 про відкриття виконавчого провадження, пунктом 3 якої з Боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 12 800 гривень. Однак, скаржник вважає вказане вище рішення субєкта оскарження (постанову) в частині стягнення виконавчого збору такою, що грубо порушує права Боржника та є такою, що підлягає скасуванню в судовому порядку. Так, ОСОБА_4 зверталася до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації про витребування майна власника із чужого незаконного володіння. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 5 липня 2016 року, позов було задоволено частково. Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 районною державною адміністрацією було подано апеляційну скаргу. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року, апеляційну скаргу було задоволено частково, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області змінено. На вказане рішення апеляційного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 районною державною адміністрацією - 27 лютого 2017 року було подано касаційну скаргу. В той же час, частинами 5, 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» в новій редакції установлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню). Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що державним виконавцем з Боржника стягнуто виконавчий збір в розмірі, що передбачений за примусове виконання рішення немайнового характеру. Однак, скаржник вважає застосування такої ставки виконавчого збору помилковим та вважає, що у даному випадку має місце саме майновий характер спору та виконавчих дій з його виконання. Разом з цим, скаржник вважає, що у даному виконавчому провадженні заходи примусового виконання рішення не вживались, а відтак і відсутні підстави для справляння виконавчого збору. Тому на підставі вищенаведеного в.о. голови державної адміністрації ОСОБА_3 звертається до суду та просить скасувати пункт 3 Постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень, управління державної виконавчої служби

-2-

Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 06 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №53717987 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 районної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 12 800 грн..

Скаржник - представник ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просить скаргу розглянути у її відсутності та задоволити її з підстав зазначених у ній.

Заінтересована особа державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив.

Частиною 2 статті 450 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права та свободи.

Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №303/2483/16-ц від 05 липня 2016 року, позов ОСОБА_4 було задоволено частково та вирішено: «Витребувати майно, а саме : комплект офісних меблів (три шафи та дві тумби), комплект офісних меблів (три шафи), комплект офісних меблів (три шафи, етажерка, тумба з полицями, кутові полиці, стіл угловий з приставним столиком), офісне крісло, штори стрічкові, яке належить ОСОБА_4 на праві особистої власності із чужого незаконного володіння, тобто з ОСОБА_1 районної державної адміністрації, яке було вилучене з управління економічного розвитку і торгівлі» (Том І, а.с. 93-94).

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області задоволено частково, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 5 липня 2016 року змінено та викладено другий абзац резолютивної частини рішення таким чином: «Витребувати на користь ОСОБА_4 належне їй майно із незаконного володіння ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області: комплект офісних шаф (три шафи та дві тумби) загальною вартістю 2 231,00 грн; комплект офісних шаф (три шафи) загальною вартістю 2231,00 грн; комплект меблів (чотири шафи, стіл кутовий із приставним столиком) загальною вартістю 6760,00 грн; офісне крісло вартістю 1 620,00 грн; разом офісні меблі, що були прийняті на баланс ОСОБА_1 районною державною адміністрацією за вартістю 12 842,00 грн.» (Том І, а.с. 149-156).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 листопада 2017 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області відхилено, рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 липня 2016 року в незміненій після апеляційного перегляду частині та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 лютого 2017 року залишено без змін (Том І, а.с. 211-213).

На виконання виконавчого листа №303/2483/16-ц виданого 16 березня 2017 року Мукачівським міськрайонним судом, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №53717987 від 06 квітня 2017 року. Боржнику надано термін для виконання рішення суду 10 робочих днів. Пунктом 3 вказаної Постанови з Боржника стягнуто виконавчий збір у розмірі 12 800,00 гривень.

Судові рішення відповідно до статті 124 Конституції України є обовязковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що

-3-

визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частина 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом. Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що обов'язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

За своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Проаналізувавши положення статті 63 вказаного Закону, під час виконання рішень немайнового характеру державний виконавець фактично надає боржнику строк на добровільне виконання рішення, а у випадку повторного невиконання боржником рішення протягом наданого строку законодавець диференціює подальші дії державного виконавця залежно від участі боржника в процесі виконання рішення. Так, якщо рішення можливо виконати без участі боржника державний виконавець вживає заходів примусового виконання рішення, а якщо рішення неможливо виконати без участі боржника, державний

-4-

виконавець після надсилання органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, тобто не вживає жодних заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, положення Закону, що визначають порядок виконання рішень немайнового характеру, які не можуть бути виконані без участі боржника, не передбачають вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення та, як наслідок, стягнення з боржника виконавчого збору.

Як вбачається з ОСОБА_3 про передачу ОСОБА_1 районною державною адміністрацією офісних меблів ОСОБА_4 від 19 квітня 2017 року, ОСОБА_1 районна державна адміністрація передала ОСОБА_4 офісні меблі, а саме: комплект офісних шаф (три шафи) загальною вартістю 2 231,00 грн; комплект меблів (чотири шафи, стіл кутовий із приставним столиком) загальною вартістю 6 760,00 грн; офісне крісло вартістю 1 620,00 грн., та комплект офісних шаф (три шафи та дві тумби), загально вартістю 2231,00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що Боржником було добровільно виконано рішення суду. Державний виконавець не вчинив будь-яких дій, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.10 Закону України Про виконавче провадження, а отже й відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що пункт 3 постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 06 квітня 2017 року ВП №53717987 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з Боржника - ОСОБА_1 районної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 12800 гривень - підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.258, 260, 447-453 ЦПК України, ст.ст. 1-4, 10, 26, 27, 39, 63 Закону України Про виконавче провадження, суд,-

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_1 районної державної адміністрації Закарпатської області на рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 в частині стягнення з боржника виконавчого збору - задоволити.

Скасувати пункт 3 постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області ОСОБА_2 від 06 квітня 2017 року про відкриття виконавчого провадження ВП №53717987 щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 районної державної адміністрації виконавчого збору в сумі 12 800 гривень.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий М.М.Пак