СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1560/17
Провадження № 2/306/54/18
Рядок статзвіту № 1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Вінер Е.А.

з секретарем Фалес Л.І.

з участю позивача ОСОБА_1

представників позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

адвоката відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_8 державна нотаріальна контора про визнання права власності на частину будинку та визнання недійсними і скасування довідки виконкому ОСОБА_5 сільської ради, свідоцтва про право власності, свідоцтва про право на спадщину за законом

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_8 державна нотаріальна контора в якій позивач просить: визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: Закарпастька область, Свалявський район, село Дусино, вул. Миру, 165, як за колишнім членом колгоспного двору; визнати довідку про право особистої власності робітника або службовця на житловий будинок № 165 по вул. Миру в с.Дусино видану ОСОБА_1 ОСОБА_5 сільською радою Свалявського району Закарпатської області від 15.06.1988 року № 16 недійсною та скасувати; визнати свідоцтво про спадщину за законом, видане ОСОБА_9 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою Закарпатської області 18 червня 1988 року № 910 недійсним та скасувати; визнати свідоцтво про право власності на ? частину житлового будинку видане на імя ОСОБА_9 на житловий будинок площею 52 кв.м в с.Дусино по вул. Миру, 165 недійсним та скасувати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що домоволодіння за адресою:Закарпатська область, Свалявський район, с.Дусино, вул. Миру, 165 належало до дворогосподарства-колгоспного двору, головою якого був прадід-Годя ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 Членами сімї станом на 1976 рік були його син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та невістка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, онуки -ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5. 10.02.1977 року батька позивача ОСОБА_12 одружився на матері ОСОБА_14, яка разом з ним проживала і вела спільне господарство в колгоспному дворі і з цього часу стала членом колгоспного двору. У 1977 році народився позивач. Дід позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, був до 1982 року головою колгоспу імені Маяковського с.Дусино Свалявського району. Після смерті прадіда ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_7, дід позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 став головою вищезазначено колгоспного двору, але у 1982 році відмовися працювати в колгоспі, за що його було обмежено в користуванні частиною земельної ділянки, але виділено батькові позивача ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2 земельну ділянку під будівництво нового будинку.Документи на право власності на майно колгоспного двору -житловий будинок та господарські споруди с.Дусино, вул. Миру, 165 не оформлялися, а тому цей будинок не був зареєстрований в БТІ на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого був дідо позивача ОСОБА_1. Після смерті діда ОСОБА_1 майно стало належати на праві спільної сумісної власності по 1/3 частині ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_11. Позивач був зареєстровний і проживав за вказаною адресою. Після смерті діда позивача будинок неодноразово ремонтувався і позивач вкладав власні сили та кошти на будинок. 27.02.1999 року померла баба ОСОБА_16 у свідоцтві про смерть було допущено помилку і тому позивач не зміг оформити спадщину. Також не могли оформити спадщину і дядько і батько позивача. 15.09.2009 року помер дядько позивача, ОСОБА_13. У 2014 році зявилися спадкоємці за померлим дядьком- його сини). 26.10.2015 року помер батько позивача і після його смерті він вирішив оформити спадщину за померлою бабою. Для цього позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та одержання права на спадщину разом із спадкоємцями першої черги за законом. Представник відповідачів ОСОБА_4 звернулася до суду 27.04.2017 року із заявою про залучення до участі у справі в якості заінтересованих осіб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де додала свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.06.1988 року і позивачу стало відомо про факт існування свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_14А та ОСОБА_13 державним нотаріусом ОСОБА_8 ДНК. Тільки тепер позивачу стало відомо про існування довідки № 16 виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради народних депутатів трудящих про право особистої власності робочого або службовця на житловий будинок на імя ОСОБА_1, що видана виконкомом ОСОБА_5 сільради у звязку з відчуження будинку або його частини за 15 червня 1988 р. Вказана довідка не відповідає ні формі, ні змісту, відсутня гербова печатка сільради, зазначено неправдиві відомості. Також йому стало відомо, що в погосподарській книзі ОСОБА_5 сільської ради за 1986-1989 рокки внесені дописки, підчистки та випралвнення, щодо складу ОСОБА_1, а погосподарська книга за 1982 рік зникла з архіву. Позивач вважає, що ним не пропущено строк на звернення із даним позовом до суду за захистом свого порушеного права, оскільки у 2017 році позивач дізнався про порушення його цивільних прав.

Позивач уточнив позовні вимоги та просить: визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: Закарпастька область, Свалявський район, село Дусино, вул. Миру, 165, як за колишнім членом колгоспного двору;відновити становища, яке існувало до порушення законних прав та інтересів; визнати довідки про право особистої власності робітника або службовця на житловий будинок № 165 по вул. Миру в с.Дусино видану ОСОБА_1 ОСОБА_5 сільською радою Свалявського району Закарпатської області від 15.06.1988 року № 16 незаконною та скасувати; визнати свідоцтво на право власності, видане ОСОБА_1 ОСОБА_17 державною нотаріальною конторою Закарпатської області 18 червня 1988 року на ? частину житлового будинку з надвірною добудовою літня кухня житловою площею 52 кв.м в селі Дусино по вул. Миру, 165 Свалявського району Закарпатської області за реєстром № 909 недійсним та скасувати; визнати свідоцтво про спадщину за законом, видане ОСОБА_9 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою 18 червня 1988 року на ?

частину житлового будинку з відповідними до нього належними добудовами житловою площею 52 кв.м в с.Дусино по вул. Миру, 165, Свалявського району Закарпатської області за реєстром 910 недійсним та скасувати.

В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали, зіславшись на викладені в позовній заяві доводи та обставини справи, просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради просить розглядати справу без участі представника ОСОБА_5 сільської ради, вирішення питання щодо задоволення позовних вимог залишають на розсуд суду(а.с.132).

Адвокат відповідачів в судовому засіданні позов не визнала, подала письмові заперечення та просила в позові відмовити повністю. Заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки позов є безпідставним, права позивача жодним чином не порушені, а також позивач пропустив строк на звернення до суду.

Представник третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_8 ДНК в судове засідання не зявився, просить розгляд справи проводити у відсутності представника ОСОБА_8 державної нотаріальної контори.

Д ослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Свідок ОСОБА_18 пояснила , що перебувала у шлюбі з ОСОБА_13. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 і ОСОБА_18. Вона проживала разом з чоловіком у с.Дусино, Свалявського району. У будинку вони разом робили ремонт, купляли цеглу, цемент, пісок, вікна міняли. Коли помер батько чоловіка, то вона з чоловіком поховали його.Після смерті ОСОБА_1 два сини поділилися коштами, а третій отримав будинок.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що проживає по сусідству з ОСОБА_1 з дитинства. Будинок будував ОСОБА_20. В будинку народилися ОСОБА_1, який мав трьох синів: ОСОБА_1, ОСОБА_20 та ОСОБА_13. ОСОБА_13 проживав разом із батьками у будинку, але не утримував будинок і не допомагав батькам. Все це робили ОСОБА_12 з жінкою.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив, що добре знає сімю ОСОБА_12, вчив їх дітей у школі. Коли був головою сільської ради, то одружував ОСОБА_12 та ОСОБА_14 Сімя ОСОБА_14 була завжди дуже дружною, допомагали один одному. ОСОБА_12 та ОСОБА_14 доглядали за покійними ОСОБА_1 та ОСОБА_22, а також утримували домоволодіння по адресі с.Дусино, вул. Миру, 165, Свалявського району.

Судом встановлено, що відповідно до дозволу № 260 виконавчого комітету ОСОБА_8 районної ради депутатів робітників Закарпатської області від 29.11.1957 року дозволено громадянину ОСОБА_12 Георгієвичу будівництво житлового будинку на земельній ділянці в с.Дусино (а.с.9).

За 1968-1971 роки ОСОБА_1 значиться як голова колгоспу, відповідно до архівної довідки № 448/07-04 від 17.07.2017 року (а.с.18).

Відповідно до архівної витягу № 307/07-04 від 11.05.2017 року ОСОБА_12 виділили в тимчасове користування, 0,08 га землі, а ОСОБА_1 обмежили земельну ділянку до 0,15 га землі (а.с.19).

Згідно свідоцтва про народження серії ІІ-ЯР № 188799 від 12 серпня 1958 року виданого ОСОБА_5 сільською радою батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_12 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯР№ 381432 від 1950 року ОСОБА_1,1932 рн. уклав шлюб з ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_8, змінивши прізвище з Деяк на ОСОБА_1(а.с.12,82).

В шлюбі у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_11 народилися сини: ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_9 ( свідоцтво про народження серії ІV-УР № 1308192 виданого ОСОБА_5 сільською радою 08 березня 1963 року (а.с.15,83)); ОСОБА_12, 21.09.1955 р.н.( свідоцтво про народження серії І-ФМ № 349758 виданого ОСОБА_5 сільською радою 19 лютого 1977 року (а.с.13)

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії I-ФМ № 349758, запис № 16 від 19.02.1977 року, згідно якого ОСОБА_14 є дружиною ОСОБА_12(а.с.16).

18.12.1977 року у подружжя ОСОБА_12 та ОСОБА_14 народився син ОСОБА_1, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 293836 (а.с.14).

Відповідно до довідки ОСОБА_5 сільської ради № 2864 від 30.12.2016 року ОСОБА_1(ІНФОРМАЦІЯ_10) фактично проживав з дня народження за адресою : с.Дусино, вул. Миру, 165, Свалявського району (а.с.17).

ОСОБА_1 помер 01 листопада 1987 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 144198 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_8 районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 28(а.с.20).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_22, серії I-ФМ № 080228, виданого ОСОБА_5 сільською радою, запис № 10 від 01.03.1999 року, ОСОБА_9 померла 27 лютого 1999 року (а.с. 24).

На день смерті ОСОБА_16, 27.02.1999 року, в дворогосподарстві за адресою : с.Дусино, вул. Миру, 165 проживало двоє чоловік: син- Годя ОСОБА_24 з ІНФОРМАЦІЯ_11; внук- Годя ОСОБА_25 з 1977 р.н.(а.с.21).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_13, серії 1-ФМ № 090247, виданого виконкомом ОСОБА_5 сільської ради, запис № 31 від 18.09.2009 року, ОСОБА_13 помер 15 вересня 2009 року (а.с.25).

На день смерті ОСОБА_13, 15.09.2009 року в дворогосподарстві за адресою: с.Дусино, вул. Миру, 165 проживав племінник- Годя ОСОБА_25 з 1977 р.н.(а.с.22).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 198424, виданого виконовчим комітетом ОСОБА_5 сільської ради 29 жовтня 2015 року , актовий запис № 60 , ОСОБА_12 помер 26.10.2015 року (а.с.28).

Відповідно до заяви, поданої ОСОБА_26 та ОСОБА_13 до ОСОБА_8 державної нотаріальної контори від 18.06.1988 року ОСОБА_9 та ОСОБА_13 зверталися про видачу свідоцтва про праву на спадщину за померлим ОСОБА_1 (а.с. 79).

Відповідно до заяви, поданої 18 червня 1988 року ОСОБА_12, мешканцем с.Дусино, буд. 165А, та ОСОБА_27, мешканець с.Дусино, буд.165, за померлим ОСОБА_1 не прийняли, заяви про продовження строку на прийняття спадщини подавати не будуть( а.с. 80).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.06.1988 року, зареєстрованого в реєстрі № 910 (номер спадкової справи 67/88) спадкоємцями після смерті ОСОБА_1 (помер 01.11.1987 року) в рівних частках на житловий будинок № 165, вул.Миру в с. Дусино, Свалявського району, Закарпатської області є ОСОБА_26 (дружина померлого) та ОСОБА_13 (син померлого)(а.с.35).

Відповідно до довідки про право власності робітника або службовця на житловий будинок № 165 по вул. Миру в с.Дусино № 16 від 15 червня 1988 року ОСОБА_1 належав на праві власності будинок на земельній ділянці розміром 0,15 га з літньою кухнею. Після його смерті ОСОБА_9, яка не є членом колгоспу надається у користування вищезгадана земельна ділянка з будинком (а.с.36).

Рішенням Свалявського районного суду від 20.06.2014 року № 306/94-14-ц, яке набуло законної сили 01.10.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_8 державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 сільська рада про визнання свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину недійсними та визнання права власності за позивачем відмовлено повністю (а.с.67-69).

Відповідно до рішення Свалявського районного суду від 30 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду від 20 березня 2017 року по справі № 306/1194/15-ц у позові ОСОБА_14 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про усунення від права спадкування ОСОБА_22, ОСОБА_13,ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на спадкове майно с.Дусино, вул. Миру, 165, Свалявського району, Закарпатської області відмовлено (а.с.192-195).

Позивач, вважає, що порушені його права як члена колишнього колгоспного двору.Однак суд виходить з наступного.

У відповідності до розяснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.6 постанови №20 від 22.12.2005 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (із змінами та доповненнями), положення ст.ст. 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору.

Встановлено, що за адресою с.Дусино, 306 знаходився житловий будинок, в якому станом на 1974-1976 р. записано вісім чоловік: голова дворогосподарства ОСОБА_15 -з ІНФОРМАЦІЯ_1, син- Годя ОСОБА_25, ІНФОРМАЦІЯ_2 невістка ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, онуки -ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_27, ІНФОРМАЦІЯ_12, невістка ОСОБА_28 з ІНФОРМАЦІЯ_13, онука ОСОБА_29 з ІНФОРМАЦІЯ_14 суспільна група господарства колгоспний двір, що в свою чергу стверджується даними з витягу погосподарської книги ОСОБА_5 сільської ради на 1974-1976 р.р. особовий рахунок № 309 (а.с.11).

За правилами ст. 120 ЦК УРСР(у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-XIIбув введений в дію Закону України Про власність, яким колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено саме на сільські ради.

Позивач зазначає, що з дня свого народження він постійно проживав у діда, ОСОБА_1 та баби, ОСОБА_26.

Відповідно до архівної довідки № 448/07-04 від 17.07.2017 року за 1968-1971 роки ОСОБА_1 значиться як голова колгоспу. (а.с.18). З архівної витягу № 307/07-04 від 11.05.2017 року вбачається, що відповідно до протоколу №2 від 8 травня 1982 року ОСОБА_1 відмовляється працювати в колгоспі (а.с.19).

Як було встановлено в судовому засіданні, після смерті ОСОБА_1 (помер 01.11.1987 року) в рівних частках на житловий будинок № 165, вул.Миру в с.Дусино, Свалявського району, Закарпатської області є ОСОБА_26 та ОСОБА_13. Дане майно було успадковано не як членами колгоспу. ОСОБА_27 та ОСОБА_12 взагалі відмовилися від спадкового майна.(а.с.80). На момент смерті діда позивачу було лише девять років.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Р ішенням від 20.06.2014 року № 306/94-14-ц, яке набуло законної сили 01.10.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_8 державної нотаріальної контори, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 сільська рада про визнання свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину недійсними та визнання права власності за позивачем відмовлено повністю.

Таким чином, суд не може визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: Закарпастька області, Свалявський район, село Дусино, вул. Миру, 165, як за колишнім членом колгоспного двору та відновити становище, яке існувало до порушення законних прав та інтересів. Щодо визнання довідки про право особистої власності робітника або службовця на житловий будинок № 165 по вул. Миру в с.Дусино видану ОСОБА_1 ОСОБА_5 сільською радою Свалявського району Закарпатської області від 15.06.1988 року № 16 незаконною та визнання свідоцтва на право власності, видане ОСОБА_1 ОСОБА_17 державною нотаріальною конторою Закарпатської області 18 червня 1988 року на ? частину житлового будинку з надвірною добудовою літня кухня житловою площею 52 кв.м в селі Дусино по вул. Миру, 165 Свалявського району Закарпатської області за реєстром № 909 недійсним та його скасування,визнання свідоцтво про спадщину за законом, видане ОСОБА_9 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою 18 червня 1988 року на ? частину житлового будинку з відповідними до нього належними добудовами житловою площею 52 кв.м в с.Дусино по вул. Миру, 165, Свалявського району Закарпатської області за реєстром 910 недійсним та його скасувати, в даних вимогах необхідно відмовити,як безпідставних.

Керуючись ст.ст 78,79,80,82,95,265,354,355 ЦПК України, ст.ст.120,123 ЦК УРСР, суд

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1, мешк. с.Дусино, вул. Миру, 165, Свалявського району, Закарпатської області, до виконавчого комітету ОСОБА_5 сільської ради, адр. с.Дусино, вул. Миру, 98, Свалявського району, Закарпатської області, ОСОБА_6, адр. с.Березники,688, Свалявського району, Закарпатської області, ОСОБА_7, с.Березники, 688, Свалявського району, Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_8 державна нотаріальна контора, адр. м.Свалява, вул. Духновича, 2, про

визнання за ОСОБА_1, право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд за адресою: Закарпастька області, Свалявський район, село Дусино, вул. Миру, 165, як за колишнім членом колгоспного двору;

відновлення становища, яке існувало до порушення законних прав та інтересів;

визнання довідки про право особистої власності робітника або службовця на житловий будинок № 165 по вул. Миру в с.Дусино видану ОСОБА_1 ОСОБА_5 сільською радою Свалявського району Закарпатської області від 15.06.1988 року № 16 незаконною та скасувати;

визнання свідоцтво на право власності, видане ОСОБА_1 ОСОБА_17 державною нотаріальною конторою Закарпатської області 18 червня 1988 року на ? частину житлового будинку з надвірною добудовою літня кухня житловою площею 52 кв.м в селі Дусино по вул. Миру, 165 Свалявського району Закарпатської області за реєстром № 909 недійсним та скасувати;

визнання свідоцтво про спадщину за законом, видане ОСОБА_9 та ОСОБА_9 ОСОБА_8 державною нотаріальною конторою 18 червня 1988 року на ? частину житлового будинку з відповідними до нього належними добудовами житловою площею 52 кв.м в с.Дусино по вул. Миру, 165, Свалявського району Закарпатської області за реєстром 910 недійсним та скасувати відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 23 лютого 2018 року.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ : ОСОБА_30