Справа № 289/1916/17
Номер провадження 2/289/79/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської областi в складi:

головуючого - судді Невмержицького І.М.

при секретарi - ОСОБА_1

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi у м.Радомишлі цивiльну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини,яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка, посилаючись на те, що перебувала з Відповідачем у свій час у зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них народилася спільна дитина,яка на даний час є повнолітньою,дитина проживає разом нею,вважає,що Відповідач може надавати їй матерiальну допомогу на утримання їх дитини в звязку з навчанням у навчальному закладі,однак в добровільному порядку такої допомоги не надає, тому просила суд стягувати з нього кошти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання,тобто до 30.06.2019 року.

В судовому засiданнi Позивачка ОСОБА_2 зявилася, підтримала позовні вимоги, просила стягувати з Відповідача на утримання їх спільної дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є повнолітньою і продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання (за держзамовленням) 131 навчальної групи відділення «Початкова освіта» Вищого комунального навчального закладу «Коростишівський педагогічний коледж імені ОСОБА_5» Житомирської обласної ради - аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати звернення до суду і до закінчення донькою навчання,тобто до 30.06.2019 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надіслав до суду письмову заяву, просив справу розглянути без нього,з позовними вимогами не погодився повністю,при цьому суду зазначив про те, що він являється інвалідом 2 групи, має цілий ряд хронічних захворювань і потребує відповідного медичного нагляду та лікування на яке витрачаються немалі грошові кошти, а тому просив суд відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення Позивачки у справі, дослідивши письмові матерiали справи, оцінивши зібрані по справі докази та обставини в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі з 25 вересня 1999 року по лютий 2003 року перебували між собою в зареєстрованому шлюбi i вiд даного шлюбу у них народилася спільна дитина - донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Також встановлено судом,що донька сторін у справі - ОСОБА_4 на даний час є повнолітньою і продовжує навчання на 3 курсі денної форми навчання(за держзамовленням) 131 навчальної групи відділення «Початкова освіта» Вищого комунального навчального закладу «Коростишівський педагогічний коледж імені ОСОБА_5» Житомирської обласної ради ,термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року.

Позивач по справі пояснила,що вона витрачає певні кошти на утримання доньки ,яка поза навчанням проживає разом з нею, оплачує за проживання в гуртожитку, надає доньці кошти на утримання ,купує одяг,тощо, що призводить до певних матеріальних проблем, дитина під час канікул проживає з Позивачкою, і на думку суду на даний час остання потребує певної матеріальної допомоги в зв»язку з навчанням доньки.

Також встановлено, що за Рішенням Радомишльського районного суду в Житомирській області з Відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 до січня 2018 року стягувалися аліменти на утримання їх спільної дитини доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

З оглянутих судом та долучених до матеріалів справи письмових довідок вбачається,що заборгованість по сплаті аліментів відсутня.

Судом також встановлено те,що Позивачка має постійне місце роботи,працює в Радомишльській районній державній лікарні ветеринарної медицини на посаді провідного лікаря-епізоотолога, має стабільну щомісячну заробітну плату.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач являється інвалідом 2 групи, ніде не працює, отримує соціальну допомогу в зв»язку з інвалідністю, має цілий ряд хронічних захворювань і потребує відповідного медичного нагляду та лікування на яке останній витрачає немалі грошові кошти.

У відповідності до ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

При прийнятті рішення щодо стягнення коштів на утримання дитини на час навчання грошової суми суд приймає до уваги сімейний та м атеріальний стан сторін по справі те, що Позивачка має постійне місце роботи та систематичний заробіток, Відповідач є інвалідом 2 групи,потребуючим постійного лікування та медичного нагляду, а тому суд приймає рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 6, 7, 12, 13, 141, 265, 273 ЦПК України, ст.ст.199, 200, 201 СК України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів починаючи з дня його проголошення.

Суддя І. М. Невмержицький