РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/2066/17

Провадження № 2/643/460/18

19.02.2018 року Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Ференчук О.В.,

за участю: секретаря Сиротенко О.Є.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог посилається на те, що 22 квітня 2009 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Черняк) ОСОБА_4 час перебування у шлюбі 27.10.2009 року в них народився син ОСОБА_5. Cімейних стосунків між ними немає, з відповідачкою вони фактично разом не проживають, вона раз на тиждень приходить до дому, шлюбно-сімейні відносини не підтримують з початку 2015 року.

Він робить все необхідне для нормального розвитку дитини. До того ж він має стабільний достатній дохід, який може в повному обсязі забезпечити розвиток дитини, в тому числі його навчання та відпочинок. У зв'язку з тим фактом, що ОСОБА_3 проживає окремо, і по роботі часто перебуває у відрядженнях, він вимушений був звернутися до суду із зазначеним позовом.

В свою чергу ОСОБА_3 із зустрічною позовною заявою звернулась до ОСОБА_2 про визначення місця проживання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з серпня 2008 року проживає разом з сином то чоловіком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1. Вона постійно займається вихованням на навчанням сина, матеріально його утримує. Має стабільний дохід, бо займається підприємницькою діяльністю Вона має намір переїхати разом із сином до орендованої квартири, тому як вони з ОСОБА_2 розривають шлюб. Ввважає, що визначення місця проживання сина саме з нею буде в повній мірі відповідати інтересам дитини.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримала та просила задовольнити, а в задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовити за недоведеністю. Додатково пояснила, що шлюб між сторонами розірвано.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги первісного позову не визнала, просила задовольнити вимоги зустрічної позовної заяви.

Представник третьої особи - Управління служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до судового засідання не прибув.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши покази свідків та письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є батьками дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про народження (а.с.5).

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_5 постійно проживає разом з батьком - позивачем за первісним позовом ОСОБА_2

Так, в судовому засіданні була допитана як свідок ОСОБА_6, яка показала, що приходиться матір'ю позивачу ОСОБА_2 Її син та онук ОСОБА_5 проживають у належить їй на праві приватної власності квартирі № 296, що в будинку № 206 по вул. Дружби народів в м. Харкові. Матір дитини ОСОБА_3 разом з ними не проживає.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив факт проживання ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_8, бо його дружина ОСОБА_3 проживає окремо. Крім того, надав, що під час хвороби ОСОБА_5 на лікарняному перебуває ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що з 2015 року ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_5, а його дружина ОСОБА_3 проживає окремо. Але вона возить сина на відпочинок, спілкується з ним по телефону.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що останні три роки ОСОБА_10 і ОСОБА_3 разом не проживають. Іх сумісний син ОСОБА_5 проживає з батьком. ОСОБА_3 спілкується з сином, вона приводить його до школи, проводить з ним відпустки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що є сестрою позивача ОСОБА_2, підтвердила, що ОСОБА_2 проживає разом із сином ОСОБА_8 в квартирі, яка належить їх матері. А ОСОБА_3 проживає окремо.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради від 04.07.2016 р. № 388, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_2 (а.с. 26-28).

Підставою звернення до суду стало те, що сторони останнім часом не можуть дійти згоди щодо місця проживання сина.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За статею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій ситуації не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Тим більш, що поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Обмеження у цьому разі стосується тільки місця проживання дитини до досягнення нею віку 14 років.

Судом встановлено, що батько та мати дитини проживають окремо.

Відповідачкою ОСОБА_3 належним чином та належними доказами не обґрунтовано заперечення щодо можливості встановлення місця проживання сина з батьком.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що на прохання ОСОБА_3 підписав акт про її проживання в квартирі з ОСОБА_2 З її слів це була формальність для її підприємницької діяльності.

Отже, враховуючи ставлення та участь у вихованні, наявність належних матеріально-побутових умов для проживання дитини у батька, який має можливість утримувати малолітнього сина матеріально, відсутність належних заперечень матері щодо місця проживання дитини з батьком, з метою забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дитини ОСОБА_5 з його батьком.

Таким чином, вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 142 ЦПК України та стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача сплачену суму судового збору.

Керуючись статями 12,13, 142, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом із батьком ОСОБА_2.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, ІПН 270171758, витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Ференчук