Провадження № 2/522/7485/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

31 жовтня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про скасування наказу про оголошення догани,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, посилаючись на те, що наказом в.о. директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі ОНДІСЕ) від 25.06.2018 р. №91-к старшому судовому експерту сектору почеркознавчих, лінгвістичних та психологічних досліджень лабораторії криміналістичних досліджень Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_1 оголошено догану, у звязку із здійсненням висновку психологічної експертизи №236/04/2018 на бланку юридичної особи «Експертно-дослідна служба України».

В обґрунтування доводів позовної заяви позивач зазначає, що обставини викладені у наказі в.о. директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про використання нею свідоцтво експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз під час проведення експерти за межами експертної установи, не відповідають дійсності та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України, оскільки складаючи висновок №236/04/2018 від 10.04.2018 року, діяла не як судовий експерт, а як фахівець у галузі психології ні підставі договору між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Експертно-дослідна служба України», вказавши у своєму висновку свідоцтво експерта ОНДІСЕ лише для підтвердження своєї кваліфікації, як фахівця у галузі психології.

Також, в обґрунтування доводів позовної заяви позивач зазначає, що пославшись в оскаржуваному наказі на порушення позивачем нормативно-правових актів, що мають відношення до сфери професійної діяльності судового експерта, а саме, Закону України «Про судову експертизу», наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 про затвердження «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» та наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів», але застосувавши стягнення, передбачене статтею 147 КЗпП за порушення трудової дисципліни працівником, відповідач порушив вимоги Розділу VІІ наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів», яким врегульовано спеціальний порядок розгляду питання професійної відповідальності експерта.

Відповідач надав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що експерт ОСОБА_1 працює в ОНДІСЕ, не відноситься до експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, не має свідоцтва, яке видається Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України та печатки приватного експерта, тому складаючи висновок психологічної експертизи на бланку ТОВ «Експертно-дослідна служба України» та посилаючись у вказаному висновку на Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 та на свідоцтво ОНДІСЕ МЮ України №362, як фахівця державної спеціалізованої установи використала вказане свідоцтво не маючи не це право.

Позивач надала до суду відповідь на відзив у якій зазначає, що не використовувала свідоцтво експерта ОНДІСЕ поза його межами, не проводила досліджень від імені ОНДІСЕ та не представлялася експертом ОНДІСЕ, оскільки складала висновок, як фахівець в галузі психології на підставі договору з експертною установою, укладеного нею в якості фізичної особи-підприємця, в якому зазначила свідоцтво експерта ОНДІСЕ у числі інших документів, які підтверджують її фах.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення експертно-кваліфікаційної комісії Одеського НДІСЕ від 26 червня 2014 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію судового експертна з правом проведення психологічних експертиз за спеціальністю 14.1 «Психологічні дослідження» та видано свідоцтво № 362 Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України, терміном дії до 26 червня 2019 року.

Також, судом встановлено, що 03 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-дослідна служба України» та фізичною особо-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір, предметом якого сторони погодили виконання ФОП ОСОБА_1 за дорученням ТОВ «Експертно-дослідна служба України» судових експертиз за замовленням учасника судової справи на підставі Договору з ТОВ «Експертно-дослідна служба України», досліджень спеціаліста (далі експертиз) та інших робіт, що потребують застосування спеціальних знань, участь у спільних комісійних та комплексних експертних досліджень, організація інших досліджень.

20.02.2018 року до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» звернулась ОСОБА_2 із заявою-замовленням на проведення експертизи у якій просила провести судову психологічну експертизу у цивільній справі, яка знаходилась у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області, проведення якої доручити особі, що володіє спеціальним знаннями, необхідними для зясування відповідних обставин справи, яка атестована та отримала кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у встановленому порядку та з метою забезпечення гарантії незалежності судового експерта та правильності його висновку, у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», ст. 106 ЦПК України, попередити експерта під розписку у висновку, про обізнаність щодо кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивого висновку, що передбачена ст. 384 КК України.

Відповідно до чч. 1, 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Судом встановлено заява ОСОБА_2 від 20.02.2018 року до ТОВ «Експертно-дослідна служба України» за своєю формою та змістом є замовленням на проведення експертизи, яке подано у порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України.

10.04.2018 року позивачем складено висновок психологічної експертизи №236/04/2018.

Висновок складно на бланку ТОВ «Експертно-дослідна служба України» та згідно вступної частини висновку, психологічна експертиза проведена доктором філософії в галузі психології ОСОБА_1, яка має вищу психологічну, стаж роботи практичним психологом 10 років, стаж експертної роботи років, є атестованим судовим експертом (свідоцтво ОНДІСЕ МЮ України №362).

Також, у вступній частині вищевказаного експертного висновку зазначено, що відповідно до вимог п.7 ст. 102 Цивільного-процесуального кодексу України, експерт попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 Кримінального кодексу України.

Організаційними підставами для проведення судової експертизи у висновку №236/04/2018 від №236/04/2018 вказано Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджену наказом Міністерства юстиції України від 03.11.1998 за №705/3145.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 ЦПК України, ст. 10 Закону України «Про судову експертиз» судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п 4. Розділу VI наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів» cвідоцтво дає право працівнику НДУСЕ на проведення судових експертиз та експертних досліджень за дорученням керівництва цієї установи.

Використання працівниками ОНДІСЕ Свідоцтва для проведення судових експертиз чи експертних досліджень на інших підприємствах, в установах та організаціях або особисто поза межами установи забороняється, крім випадків відрядження фахівця для участі у судовому засіданні чи слідчих діях або у складі комісії.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 № 3505/5 обовязковою умовою здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, є наявність свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, виданого Міністерством юстиції України на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, яким надається право на проведення конкретних видів експертиз.

Судом встановлено, що згідно картки атестовано судового експерта, ОСОБА_1 є експертом державної спеціалізованої установи - Одеського НДІСЕ Міністерство юстиції України. Свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, що дає право на здійснення судово-експертної діяльності за межами державних спеціалізованих установ ОСОБА_1 не видавалось.

За таких умов суд погоджується із обставинами викладеними у оскаржуваному наказі та доводами відзиву відповідача про те, що проводячи психологічну експертизу № 236/04/2018 від 10 квітня 2018 року експерт ОСОБА_1 використала свідоцтво експерта Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України № 362 від 26 червня 2014 року під час проведення судової експертизи за межами Одеського НДІ судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі договору з ТОВ «Експертно-дослідна служба України», оскільки свідоцтва про присвоєння кваліфікації судового експерта, яке би давало право на здійснення судово-експертної діяльності судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих установах, ОСОБА_1 не видавалось.

Суд не погоджується з доводами позивача про те, що під час складання висновку психологічної експертизи № 236/04/2018 від 10 квітня 2018 року позивач діяла як фахівець у галузі психології та не використовувала свідоцтво атестованого судового експерта ОНДІСЕ, оскільки вказані доводи спростовуються процесуальним порядком замовлення, організації та проведення вказаної експертизи, який згідно ст. ст. 102, 106 ЦПК України регулює проведення виключно судових експертиз та не розповсюджується на проведення дослідження фахівців та спеціалістів, а також спростовується попередженням позивача про кримінальну відповідальність експерта, що згідно ст. 4 Закону України «Про судову експертизу» відноситься до гарантій забезпечення правильність висновку, які покладаються виключно на судових експертів, а не фахівців або спеціалістів.

Судом встановлено, що 22.05.2018 року до ОНДІСЕ Міністерства юстиції України надійшла скарга ОСОБА_3 у якій останній просив здійснити перевірку обставини складання експертом ОНДІСЕ ОСОБА_1 висновку № 236/04/2018 від 10 квітня 2018 року та вжити відповідні заходи.

За результатами розгляду вказаної скарги наказом в.о. директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25.06.2018 р. №91-к ОСОБА_1 оголошено догану за використанні нею свідоцтва для проведення судових експертиз чи експертних досліджень в іншій установі, що поза межами інституту забороняється.

Судом встановлено, що згідно констатуючої частини оскаржуваного наказу підставою дисциплінарної відповідальності позивача зазначено порушення Закону України «Про судову експертизу», наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 про затвердження «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» та наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів».

Порядок розгляду питань дисциплінарної відповідальності судових експертів визначено наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів» (далі Положення)

Згідно п. 1 Розділу VII Положення, відповідно до статті 14 Закону України «Про судову експертизу» атестовані судові експерти за порушення вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень можуть бути притягнуті до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Розділу VII Положення питання дисциплінарної відповідальності судових експертів розглядається експертно-кваліфікаційними комісіями, які діють у науково-дослідних установах судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі подання відповідно керівництва науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України після прийняття рішення голови комісії про винесення питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта на розгляд комісії.

Відповідно до пп. 6, 7 Розділу VII Положення розгляд питань щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судових експертів відбувається за участю судового експерта, який наділений правом заявляти відводи членам комісії, знайомитись з матеріалами та давати пояснення.

Згідно пп. 9, 10, 11 Розділу VII Положення за наслідками розгляду питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта комісія приймає одне з таких рішень: притягнути судового експерта до дисциплінарної відповідальності та застосувати відповідне дисциплінарне стягнення; не притягувати судового експерта до дисциплінарної відповідальності.

Рішення щодо дисциплінарної відповідальності приймається простою більшістю голосів членів комісії.

Рішення комісії складається з: вступної частини із зазначенням: дати засідання та номера рішення; складу комісії; прізвища та ініціалів судового експерта, стосовно якого розглядалось питання дисциплінарної відповідальності, відомостей про його присутність або відсутність на засіданні; описової частини із зазначенням: змісту питання, що розглядалось комісією; переліку документів, що розглядались на засіданні; результатів перевірки інформації про порушення судовим експертом вимог законодавства України про судову експертизу та/або методичних вимог під час проведення досліджень; змісту пояснень судового експерта; мотивувальної частини із зазначенням: встановлених обставин з посиланням на досліджені комісією документи, матеріали та пояснення судового експерта; мотивів, з яких комісія дійшла висновку щодо притягнення/не притягнення судового експерта до дисциплінарної відповідальності; нормативно-правових актів та/або методик проведення судових експертиз (методичних рекомендацій), якими керувалася комісія під час прийняття рішення; резолютивної частини із зазначенням: суті рішення за результатами розгляду із зазначенням дисциплінарного стягнення в разі його застосування; прізвищ, ініціалів та підписів членів комісії, які брали участь у засіданні.

Суд вважає, що наведеним вище вимогам оскаржуваний наказ про оголошення догани судовому експерту ОСОБА_1 не відповідає.

Судом встановлено, що питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1 вирішено одноособово виконуючим обовязки директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, без винесення питання щодо дисциплінарної відповідальності судового експерта на розгляд комісії, без участі експерта ОСОБА_1 та без заслухання її пояснень.

Приймаючи рішення у формі наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, відповідачі діяв не у спосіб передбачений чинним законодавством України, оскільки фактично перейняв на себе функції уповноваженого колегіального органу, що розглядає питання дисциплінарної відповідальності судових експертів, яким є експертно-кваліфікаційна комісія у складі науково-дослідної установи судових експертиз Міністерства юстиції України, чим позбавив позивача права на обєктивний, справедливий розгляд питання притягнення її до дисциплінарної відповідальності та реалізації своїх прав на заявлення відводів членам комісії, знайомлення з матеріалами та надання пояснень.

Письмові пояснення судового експерта ОСОБА_1 від 13.06.2018 року на імя директора ОНДІСЕ Міністерства юстиції України не можна вважати поясненнями у дисциплінарному провадження щодо судового експерта, оскільки вказані пояснення надані у відповідь на питання по скарзі ОСОБА_3 та містять заперечення судового експерта ОСОБА_1 на доводи скаржника щодо порушень вимог законодавства України про судову експертизу.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Дисциплінарні стягнення, що застосовуються до судових експертів визначено п. 12 Розділу VII Положення, а саме : попередження; призупинення дії Свідоцтва (на строк від 6 місяців і більше); позбавлення кваліфікації судового експерта; пониження кваліфікаційного класу судового експерта (щодо судових експертів науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України).

Згідно п. 13 Розділу VII Положення при обранні виду дисциплінарного стягнення комісія повинна врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результати роботи судового експерта за попередні роки.

На думку суду, приймаючи одноособове рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, без наведення мотивів його застосування, а також без урахування ступені тяжкості вчиненого проступку, обставини, за яких вчинено проступок, і результатів роботи позивача за попередні роки, відповідач порушив принцип обґрунтованості, справедливості та індивідуалізації покарання судових експертів, що визначенні Положенням.

Також, суд вважає, що притягуючи позивача за порушення, повязане із здійсненням професійної діяльності експерта, відповідач неправомірно застосував до судового експерта ОСОБА_1 загальне дисциплінарне стягнення за порушення трудової дисципліни у формі догани оскільки таке дисциплінарне стягнення не передбачене спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає дисциплінарну відповідальність судових експертів, який у порівнянні із КЗпП України містить, як менше суворе, так і більш суворі види дисциплінарних стягнень, доцільність застосування яких до позивача не могло бути вирішено в силу порушення порядку розгляду питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що питання дисциплінарної відповідальності судового експерта ОСОБА_1 не розглядалось в порядку, передбаченому Розділом VII Положення тому що позивач допустила порушення під час проведення експертизи не в Одеському НДІСЕ МЮ України, а поза його межами оскільки порушення п. 4 Розділу VI Положення щодо заборони на використання працівниками НДІСЕ свідоцтва для проведення судових експертиз чи експертних досліджень на інших підприємствах, в установах та організаціях або особисто поза межами установи відноситься до сфери професійних правовідносин експерта НДІСЕ, незалежно від того, де саме було використано Свідоцтво працівником НДІСЕ.

Із оскаржуваного наказу слідує, що підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення законодавства України про судову експертизу, що є безумовною підставою для розгляду питання дисциплінарної відповідальності експерта в порядку визначеному наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2015 року №301/5 «Про затвердження Положення про експертно-кваліфікаційні комісії та атестацію судових експертів».

За таким умов, суд вважає, що оскаржуваний наказ є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.12,13,76,77,141,259,263,264,265,268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України про скасування наказу про оголошення догани задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ в.о. директора Одеської науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 25.06.2018 р. №91-к про оголошення догани старшою судовому експерту сектору почеркознавчих, лінгвістичних та психологічних досліджень лабораторії криміналістичних досліджень Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_1.

Стягнути з Одеського науково-дослідного інституту судових експерті Міністерства юстиції України, на користь ОСОБА_1 судові витрати, повязані із сплатою судового збору розмірі - 704,8 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 06 листопада 2018 року.

Суддя А.В. Науменко

31.10.18