Справа № 736/1721/18
Номер провадження 2/736/886/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Корюківці у приміщенні суду у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Менська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

09 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Менська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про визнання права власності на спадкове майно та просить: визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла 17.01.2006 року, а саме на: - земельну ділянку площею 0,55 га., сіножать, кадастровий номер :07:032:043 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №187840 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №640; - на земельну ділянку площею 2,12 га., рілля, кадастровий номер :07:051:0885 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №083131 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №641; - на земельну ділянку площею 0,57 га., пасовище, кадастровий номер :07:010:0171 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №165112 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №641.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх з позивачем участі, позов просив задовольнити.

Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають.

Від Менської районної державної нотаріальної контори в судове засідання заперечень не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

По справі встановлено, що батьками позивача є: батько ОСОБА_3, мати ОСОБА_2, що підтверджується моїм свідоцтвом про народження І-ЕЛ №389916 виданим 04 серпня 1976 року Забарівською сільською радою Корюківського району. Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження УІІІ-УР №668194 виданим 08 жовтня 1969 року Забарівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області та проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя вони працювали і були членами місцевого колективного господарства с. Забарівка Корюківського району Чернігівської області, під час розпаювання якого батьки були включені до списку осіб, які мають право на майнові та земельні паї розпайованого місцевого колективного сільськогосподарського підприємства. За життя батьки отримали сертифікати про право на земельну частку (пай), на підставі яких їм були надані у власність земельні ділянки.

Право власності її матері ОСОБА_2, на земельні ділянки підтверджувалось державними актами на право власності на земельну ділянку: - Серія ЧН №187840 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №640, відповідно до якого її мати ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,55 га., сіножать, кадастровий номер :07:032:0431 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільсько Корюківського району Чернігівської області; - Серія ЧН №083131 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстр державних актів на право власності на землю та на право постійного користування земле договорів оренди №641, відповідно до якого її мати на ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 2,12 га., рілля, кадастровий номер :07:051:0885 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області; - Серія ЧН №165112 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №642, відповідно до якого її мати на ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,57 га., пасовище, кадастровий номер :07:010:0171 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області.

17 січня 2006 року мати позивача ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ №023847 виданим 18 січня 2006 року Забарівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області.

На майно померлої матері, яке складалось із вищевказаних земельних ділянок, відкрилась спадщина. Мати за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Після смерті матері її спадщину прийняв її чоловік (батько позивача) ОСОБА_3, бо він перебував з померлою в зареєстрованому шлюбі, проживав разом з нею на час її смерті, що підтверджується довідкою Забарівського старостинського округу Корюківської міської ради Чернігівської області №593 від 02.10.2018 року. Ніхто із спадкоємців не звертався до Корюківської державної районної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, спадкова справа не відкривалась.

31 березня 2012 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЕЛ №186819 виданим 01 квітня 2012 року виконкомом Синявської сільської ради Менського району Чернігівської області.

На майно померлого батька, яке складається із майна померлого та успадкованих ним, але не оформлених земельних ділянок, відкрилась спадщина. Батько при житті не розпорядився своїм майном, заповіту не склав.

На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач ОСОБА_1, але коли вона виявила бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без правовстановлюючого документу вона цього зробити не зможе.

За відсутності правовстановлюючого документу нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та обєднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.

Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, що становить 352 грн. 40 коп. Решту судового збору залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 325, 392, 1216-1218, 1261, 1268-1269 ЦК України, ст.ст. 142, 200, 207, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування право власності на спадкове майно, яке належало спадкодавцеві ОСОБА_2, яка померла 17.01.2006 року, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,55 га., сіножать, кадастровий номер :07:032:043 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №187840 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №640;

- на земельну ділянку площею 2,12 га., рілля, кадастровий номер :07:051:0885 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №083131 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №641;

- на земельну ділянку площею 0,57 га., пасовище, кадастровий номер :07:010:0171 призначена для ведення особистого селянського господарства, розташування Забарівська сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належить померлій на підставі втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧН №165112 виданим 22 вересня 2003 року, зареєстрованим у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди №641.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у Корюківському районі Чернігівської області, , повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову 09.10.2018 року згідно платежу № від 06.10.2018 року, на р/р 5235, в ЧД ПАТ «Укрпошта», що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Решту судового збору залишити за нею.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М. І. Чурупченко