АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 674/1073/15-ц
Проваджння № 22-ц/792/136/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), П'єнти І.В, Талалай О.І.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, до Власного підприємства Дунаєвецького споживчого товариства кооперативного підприємства «Дунаєвецький ринок» про відшкодування моральної шкоди і позовом ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_4, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», треті особи - Власне підприємство Дунаєвецького споживчого товариства кооперативне підприємство «Дунаєвецький ринок», ОСОБА_7, про стягнення страхового відшкодування, пені, індексації за прострочення виконання грошового зобов'язання та трьох процентів річних від простроченої суми за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року,

встановив:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_4 зазначила, що 20 квітня 2015 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Гуків - Могилів-Подільський, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під її керуванням. Вина ОСОБА_7 у вказаній дорожньо-транспортній пригоді встановлена постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року. В результаті зіткнення автомобіль VOLKSWAGEN Golf, який зареєстрований на ОСОБА_5, отримав механічні пошкодження, а позивач зазнала моральних страждань.

За таких обставин ОСОБА_4 просила суд стягнути з ОСОБА_7 на свою користь 10 000 грн моральної шкоди.

В порядку заміни неналежного відповідача суд залучив до участі у справі Власне підприємство Дунаєвецького споживчого товариства кооперативне підприємство «Дунаєвецький ринок» (далі - КП «Дунаєвецький ринок»). Також суд залучив ОСОБА_5 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У липні 2017 року ОСОБА_5 як третя особа, що заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - ТДВ «СТ «Домінанта»), треті особи - ОСОБА_4, КП «Дунаєвецький ринок», ОСОБА_7, про стягнення страхового відшкодування, пені, індексації за прострочення виконання грошового зобов'язання та трьох процентів річних від простроченої суми.

ОСОБА_5 зазначив, що за наслідками дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності автомобіль НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження та потребує відновлювального ремонту. Розмір завданої позивачеві майнової шкоди склав 46 659 грн 96 коп. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта». 23 квітня 2015 року він звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування, яке той мав виплатити не пізніше 21 липня 2015 року. ТДВ «СТ «Домінанта» здійснило страхове відшкодування на суму 25 663 грн 92 коп., а решту страхової виплати позивач не одержав до цього часу. ТДВ «СТ «Домінанта» прострочило виплату страхового відшкодування, тому воно зобов'язано сплатити позивачеві суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, три проценти річних від простроченої суми та пеню.

Отже ОСОБА_5 просив суд стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» на свою користь 20 996 грн 04 коп. страхового відшкодування, 15 055 грн 45 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 11 050 грн 62 коп. інфляційних нарахувань, 1 606 грн 68 коп. трьох процентів річних від простроченої суми.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з КП «Дунаєвецький ринок» на користь ОСОБА_4 2 000 грн моральної шкоди. Позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_5 20 946 грн 04 коп. страхового відшкодування, 8 798 грн 37 коп. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, 10 350 грн 90 коп. інфляційних нарахувань, 1 605 грн 28 коп. трьох процентів річних від простроченої суми. В решті позовів відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Суд виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_7, яка перебувала у трудових відносинах з КП «Дунаєвецький ринок», а тому останнє як власник джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати ОСОБА_4 моральну шкоду, розмір якої слід визначити з урахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, вимог розумності та справедливості. Також суд дійшов висновку, що ТДВ «СТ «Домінанта» не виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування у повному розмірі, внаслідок чого з страховика на користь позивача слід стягнути суму боргу, пеню в межах строку спеціальної позовної давності, інфляційні втрати та проценти від простроченої суми.

В апеляційній скарзі ТДВ «СТ «Домінанта» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_5 4 006 грн 90 коп. страхового відшкодування, 1 115 грн 69 коп. пені, 551 грн 20 коп. інфляційних втрат, 120 грн трьох процентів річних від простроченої суми, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому ТДВ «СТ «Домінанта» зазначило, що суд неправильно здійснив розрахунок страхового відшкодування та пені, що призвело до завищення розміру його відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_4, а тому згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку в цій частині воно не переглядається.

Учасники процесу, яких належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не з'явилися в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, нова редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому діючою редакцією ЦПК України.

Частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Суд першої інстанції не в повній мірі з'ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, і не застосував закон, який підлягав застосуванню.

У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права рішення суду в частині вирішення позову ОСОБА_5 підлягає зміні.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України апеляційний суд має змінити розподіл судових витрат.

Встановлено, що автомобіль НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_5

КП «Дунаєвецький ринок» є власником автомобіля НОМЕР_1. З 2 серпня 2015 року ОСОБА_7 працювала у КП «Дунаєвецький ринок» за трудовим договором.

20 червня 2014 року ТДВ «СТ «Домінанта» та КП «Дунаєвецький ринок» уклали договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/2644835), за умовами якого ТДВ «СТ «Домінанта» застрахувало відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 на випадок заподіяння шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди за участю даного транспортного засобу на строк з 20 червня 2014 року до 19 червня 2015 року включно. Цим договором визначено ліміти відповідальності страховика на одного потерпілого: за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю, - 100 000 грн; за шкоду, заподіяну майну, - 50 000 грн (франшиза - 1 000 грн).

20 квітня 2015 року о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_7, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Гуків - Могилів-Подільський, не вибрала безпечної швидкості руху, не врахувала дорожньої обстановки, виїхала на зустрічну смугу руху та допустила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті зіткнення вказані автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 22 квітня 2015 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на неї адміністративне стягнення.

Ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 станом на час дорожньо-транспортної пригоди (20 квітня 2015 року) склала 50 801 грн 59 коп., разом із тим, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу на цю ж дату становить 143 763 грн 54 коп. Ринкова вартість автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди (його залишків) - 21 080 грн 77 коп.

21 квітня 2015 року КП «Дунаєвецький ринок» повідомило ТДВ «СТ «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, а 23 квітня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до страховика з заявою про страхове відшкодування, до якої позивачем були додані усі необхідні документи.

ТДВ «СТ «Домінанта» визнало вказаний випадок страховим і перерахувало ОСОБА_5 страхове відшкодування на рахунок у банку: 16 червня 2015 року - 15 792 грн 88 коп. (платіжне доручення № 1994 від 15 червня 2015 року); 25 серпня 2016 року - 10 000 грн (платіжне доручення № 389 від 25 серпня 2016 року), - а всього - 25 792 грн 88 коп.

Платіжним дорученням № 1089 від 7 вересня 2016 року ТДВ «СТ «Домінанта» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_5 4 748 грн 76 коп. пені за період з 22 липня 2015 року до 25 серпня 2016 року.

Зазначені обставини визнані учасниками справи, підтверджуються письмовими доказами у справі та висновком експерта № 017/05/2016 від 19 липня 2016 року.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені статтею 1166 ЦК України, згідно якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (частина друга).

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, яка пов'язана з використанням транспортних засобів.

Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ст. 1 Закону України від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Частиною 1 статті 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Із положень ч. 1 ст. 985 ЦК України слідує, що страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-ІV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону № 1961-ІV).

Відповідно до п.п. 30.1, 30.2 ст. 30 Закону № 1961-ІV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

В силу п.п. 36.1, 36.2, 36.4, 36.5, 36.6 ст. 36 № 1961-ІV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплатити) та виплатити його.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінивши в сукупності докази у справі, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний ОСОБА_5 автомобіль, сталася з вини ОСОБА_7, яка керувала транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових обов'язків, а тому обов'язок по відшкодуванню шкоди має нести КП «Дунаєвецький ринок» як власник джерела підвищеної небезпеки.

КП «Дунаєвецький ринок» застрахувало свою цивільно-правову відповідальність на випадок дорожньо-транспортної пригоди з участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок чого у страховика, ТДВ «СТ «Домінанта», виник обов'язок із виплати ОСОБА_5 страхового відшкодування.

Суд першої інстанції правильно керувався тим, що мав місце страховий випадок, у зв'язку з чим автомобіль ОСОБА_5 вважається фізично знищеним, а тому ТДВ «СТ «Домінанта» мало виплатити потерпілому страхове відшкодування у розмірі, що дорівнює різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, з відрахуванням франшизи.

Докази у справі вказують на те, що ТДВ «СТ «Домінанта» не виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування у повному розмірі. Суд обґрунтовано виходив з того, що ТДВ «СТ «Домінанта» прострочило виконання грошового зобов'язання та має виплатити ОСОБА_5 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми та пеню. При цьому суд правильно керувався тим, що розмір пені слід обчислювати в межах спеціальної позовної давності (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Сторони фактично визнали ці обставини, не оспорюють їх і погодилися з указаними висновками суду першої інстанції.

В цій частині рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом із тим, визначаючи розмір невиплаченого страхового відшкодування, інфляційних нарахувань, процентів від простроченої суми та пені, суд припустився помилки.

Для визначення розміру збитків, які завдані ОСОБА_5 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд першої інстанції ухвалою від 7 квітня 2016 року призначив автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта від 19 липня 2016 року № 017/05/2016 (т. 2 а.с. 2-43) ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 станом на час дорожньо-транспортної пригоди (20 квітня 2015 року) склала 50 801 грн 59 коп., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу на цю ж дату становить 143 763 грн 54 коп.

Також у своєму висновку експерт зазначив, що ринкова вартість автомобіля НОМЕР_2 після дорожньо-транспортної пригоди, враховуючи наявні на момент його огляду пошкодження, дорівнює компенсації за зданий в утиль колісний транспортний засіб.

Висновок експерта в цій частині не відповідає нормам чинного законодавства, зокрема: ст.ст. 3, 9 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-ІІІ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; п.п. 11, 24 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440; п.п. 2.2, 7.15-7.19 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395), - оскільки експерт фактично не визначив ліквідаційну вартість автомобіля НОМЕР_2.

У суду були відсутні дані про вартість вказаного автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди, тому він застосував метод визначення цієї вартості шляхом множення маси транспортного засобу без навантаження (згідно реєстраційних документів) на роздрібну ціну металобрухту (4 141 грн 63 коп.).

Суд визначив залишкову вартість автомобіля НОМЕР_2 без дотримання нормативних документів з оцінки майна. Висновок суду не відображає дані щодо вартості технічно-справних складників та вартості металобрухту складників, які залишилися, або щодо вартості продажу аналогічного транспортного засобу у такому самому технічному стані. Цей висновок є сумнівним і ґрунтується на припущеннях.

Після роз'яснення апеляційним судом учасникам справи права на вчинення процесуальних дій (п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України) сторони не надали суду доказів про залишкову вартість автомобіля ОСОБА_5 і відмовилися від проведення відповідної судової експертизи.

Натомість у матеріалах справи є звіт оцінювача від 29 травня 2015 року (т. 1 а.с. 135-144), згідно якого ринкова вартість пошкодженого автомобіля НОМЕР_2 становить 21 080 грн 77 коп.

Цей звіт не спростований позивачем, а тому, на думку апеляційного суду, він може бути застосований для обчислення розміру страхового відшкодування.

Визначаючи розмір страхового відшкодування, суд першої інстанції не врахував фактичні суми, що ТДВ «СТ «Домінанта» перерахувало на банківський рахунок ОСОБА_5 в рахунок страхової виплати.

Згідно платіжних доручень № 1994 від 15 червня 2015 року та № 389 від 25 серпня 2016 року (т. 1 а.с. 147, т. 2 а.с. 55) ТДВ «СТ «Домінанта» перерахувало ОСОБА_5 відповідно 15 792 грн 88 коп. і 10 000 грн страхового відшкодування.

На виконання договору банківського рахунку, укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» і ОСОБА_5, банк утримав комісії з цих коштів (т. 2 а.с. 89-90, 246), натомість, ця обставина не може вплинути на розмір добровільно виконаного ТДВ «СТ «Домінанта» зобов'язання за договором страхування.

Отже розмір страхового відшкодування, яке ТДВ «СТ «Домінанта» не виплатило ОСОБА_5, становить 2 927 грн 94 коп.

(50801,59 - 21080,77 - 1000 (франшиза) - 15792,88 - 10000).

При визначенні періоду прострочення виконання грошового зобов'язання (з 22 липня 2015 року) суд не врахував положення ст. 253 ЦК України, п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-ІV та фактичні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

ОСОБА_5 подав страховику заяву про страхове відшкодування з необхідними документами 23 квітня 2015 року, тому останнім (90-м) днем строку для виплати йому страхового відшкодування є 22 липня 2015 року, а першим днем прострочення - 23 липня 2015 року.

Позивач просив суд стягнути з ТДВ «СТ «Домінанта» інфляційні нарахування, проценти від простроченої суми та пеню до 31 липня 2017 року включно.

Враховуючи періоди та суми прострочення (з 23 липня 2015 року до 25 серпня 2016 року (400 днів) - 12 927 грн 94 коп., з 26 серпня 2016 року до 31 липня 2017 року (340 днів) - 2 927 грн 94 коп.), з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_5 слід стягнути:

1.Інфляційні нарахування в розмірі 1 482 грн 77 коп.

(12927,94х0,992х1,023х0,987х1,02х1,007х1,009х0,996х1,01х1,035х1,001х0,998х х0,999-12927,94=1016,65;

2927,94х0,997х1,018х1,028х1,018х1,009х1,011х1,01х1,018х1,009х1,013х1,016х х1,002-2927,94= 466,12;

1016,65+466,12);

2.3% річних від простроченої суми в розмірі 506 грн 85 коп.

(12927,94х3:100:365х400=425,03;

2927,94х3:100:365х340=81,82;

425,03+81,82);

3.Пеню (за період з 1 серпня 2016 року до 31 липня 2017 року) в розмірі:

з 1 серпня 2016 року до 25 серпня 2016 року (25 днів) - 274 грн 50 коп. (12927,94х15,5х2:100:365х25);

з 26 серпня 2016 року до 15 вересня 2016 року (21 день) - 52 грн 22 коп. 2927,94х15,5х2:100:365х21);

з 16 вересня 2016 року до 27 жовтня 2016 року (42 дні) - 101 грн 07 коп. 2927,94х15х2:100:365х42);

з 28 жовтня 2016 року до 13 квітня 2017 року (168 днів) - 377 грн 34 коп. 2927,94х14х2:100:365х168);

з 14 квітня 2017 року до 25 травня 2017 року (42 дні) - 87 грн 60 коп. 2927,94х13х2:100:365х42);

з 26 травня 2017 року до 31 липня 2017 року (67 днів) - 134 грн 36 коп. 2927,94х12,5х2:100:365х67), а всього 814 грн. 76 коп.

(274,50+52,22+101,07+377,34+87,60+134,36=1027,09-212,33 (частина суми пені за період з 1 серпня 2016 року до 25 серпня 2016 року, які ТДВ «СТ «Домінанта» добровільно сплатила ОСОБА_5 за платіжним дорученням № 1089 від 7 вересня 2016 року; 10000х15,5х2:100:365х25).

В цій частині рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

При розподілі судових витрат, апеляційний суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов ОСОБА_5 заявлено з ціною 48 708 грн. 79 коп. (20996,04+11050,62+1606,68+15055,45) і задоволено на суму 5 732 грн 32 коп. (2927,94+1482,77+506,85+814,76), тобто на 11,77% (5732,32х100:48708,79).

У зв'язку із цим, з ТДВ «СТ «Домінанта» на користь ОСОБА_5 слід присудити 75 грн 33 коп. судового збору (640х11,77%) і 194 грн 38 коп. витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи (1651,50х11,77%), а всього - 269 грн 71 коп. судових витрат.

Апеляційну скаргу ТДВ «СТ «Домінанта» задоволено на 86,25% (100-(5732,32х100:41700,59), тому з ОСОБА_5 на користь відповідача має бути стягнуто 607 грн 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (640х110%х86,25%).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» задовольнити частково.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10 листопада 2017 року в частині вирішення позову ОСОБА_5 та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (місцезнаходження - 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 119; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35265086) на користь ОСОБА_5 (місце проживання - 32400, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) 2 927 грн 94 коп. страхового відшкодування, 1 482 грн 77 коп. інфляційних втрат, 506 грн 85 коп. процентів від простроченої суми, 814 грн. 76 коп. пені, 269 грн 71 коп. судових витрат, а всього - 6 002 грн 03 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 (місце проживання - 32400, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (місцезнаходження - 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, 119; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 35265086) 607 грн 20 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 січня 2018 року.

Судді: /підпис/ О.І. Ярмолюк

/підпис/ І.В. П'єнта

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції - Артемчук В.М.

Доповідач - Ярмолюк О.І. Категорія 25