ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2193/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2018 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Комаревцевої Л.В.,

при секретарі - Гаврилюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновод Наталія Дмитрівна, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_5, треті особи: ПН КМНО Коновод Н.Д., Дарницький РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві посилаючись на те, що 01.03.2017 року ПН КМНО Коновод Н.Д. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 1015, щодо стягнення на користь ОСОБА_5 грошової суми у розмірі 1 392 732,41 грн., що складається з: 1 200 000,00 грн. - сума позики; 143 005,69 грн. - індекс інфляції за період з 01.04.2016 року по 01.03.2017 року; 32 966,99 грн. - 3% річних за період з 01.04.2016 року по 01.03.2017 року; 16 759,73 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, в рахунок погашення заборгованості за договором позики, укладеним 12.12.2015 року між позивачем та відповідачем, за умовами якого ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 1 200 000,00 грн. з терміном повернення не пізніше ніж 31.03.2016 року.

Позивач зазначав, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, оскільки приватний нотаріус при вчиненні цього напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та безспірності характеру правовідносин.

Позивач вказує, що 01.01.2016 року ним було повернуто відповідачу грошові кошти у сумі 1 000 000,00 грн., що підтверджується власноручно написаною розпискою ОСОБА_5, але нотаріусом було вчинено вказаний виконавчий напис без врахування вказаної розписки.

Крім того, 09.03.2017 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Сулимою Ю.В. було відкрито виконавче провадження №53540541 по примусовому виконанню виконавчого напису №1015 від 01.03.2017 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1015, вчинений ПН КМНО Коновод Н.Д. 01.03.2017 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 1 392 732,41 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

ПН КМНО Коновод Н.Д. в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду заперечення проти позову та заяву, згідно якої просила розглянути справу за її відсутності.

Представник Дарницького РВ ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що 12.12.2015 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримав грошові кошти у сумі 1 200 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 31.03.2016 року.

Крім того, 01.03.2017 року ПН КМНО Коновод Н.Д. було видано виконавчий напис №1015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 грошових коштів на загальну суму 1 392 732,41 грн., яка складається з: 1 200 000,00 грн. - сума позики; 143 005,69 грн. - індекс інфляції за період з 01.04.2016 року по 01.03.2017 року; 32 966,99 грн. - 3% річних за період з 01.04.2016 року по 01.03.2017 року; 16 759,73 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором позики, укладеним 12.12.2015 року між позивачем та відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що 09.03.2017 року старшим державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Сулимою Ю.В. було відкрито виконавче провадження №53540541 по примусовому виконанню виконавчого напису №1015 від 01.03.2017 року..

Згідно поданої позовної заяви, підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позивач зазначив наявність спору щодо його заборгованості за договором позики, не надання нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, зокрема нотаріусу не було надано розписку від 01.01.2016 року, написану власноручно ОСОБА_5 про отримання від ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 1 000 000,00 грн. в рахунок погашення боргу за договором позики від 12.12.2015 року.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обовязок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595.

Згідно із ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення боржника.

Відповідно до п. 2.1. глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається відповідна заява.

Згідно п. 2.3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис.Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Як зазначено у ст.90 Закону «Про нотаріат», стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленомуЗаконом України «Про виконавче провадження».

При цьому, нотаріус повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов'язання та їх безспірність.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано суду розписку від 01.01.2016 року, згідно якої ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 1 000 000,00 грн. у якості виконання зобов"язання за договором позики, укладеного між сторонами 12.12.2015 року.

Отже, станом на 01.01.2016 року позивачем було частково погашено заборгованість перед відповідачем за договором позики від 12.12.2015 року.

Таким чином, на час видачи виконавчого напису позивачем було частково погашено заборгованість за позикою.

Вказані обставини не були зазначені ОСОБА_5 в заяві про видачу виконавчого напису.

У виконавчому написі ПН КМНО Коновод Н.Д. зазначає прострочену суму заборгованості за договором позики - 1 200 000,00 грн., хоча 01.01.2016 року позивачем було повернуто відповідачу 1 000 000,00 грн. заборгованості.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Суд вважає, що ПН КМНО Коновод Н.Д. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Стаття 4 ЦПК Українипередбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При задоволенні позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені позивачем при зверненні до суду з даним позовом 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 34, 39, 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат», керуючись ст.ст. 12,13, 81, 259, 264, 268, 273, 354, 432 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коновод Наталія Дмитрівна, Дарницький районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1015 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновод Наталією Дмитрівною від 01.03.2017 року, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів на загальну суму 1 392 732 (один мiльйон триста дев`яносто двi тисячi сiмсот тридцять двi) гривнi 41 копiйка.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_2) судовій збір в сумі 640 (шiстсот сорок) гривень 00 копiйок

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ Л.В. КОМАРЕВЦЕВА