У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції, -

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позовОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києвавід 27 листопада 2017 року у вказаній справі відкрито провадження.

25 січня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якому остання просила суд: накласти арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на підставі оспорюваного договору дарування відповідачу - ОСОБА_3 відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 19765652; заборонити вчиняти дії державному реєстратору прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві щодо прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на час розгляду справи про визнання недійсним договору дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння на праві власності відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 19765652; заборонити використовувати (проживати, передавати в оренду третім особам) спірну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 сторонніми особами задля збереження технічних характеристик квартири та можливістю подальшого використання квартири за цільовим призначенням.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача посилається, зокрема, на те, що ОСОБА_3 має можливість вільно розпоряджатися спірним нерухомим майном, вчиняти будь-які правочини, пов'язані з переходом права власності третім особам. У випадку відмови в задоволенні цієї заяви, розгляду справи, та, у подальшого задоволення позову про визнання недійсним договору та застосування двосторонньої реституції, виконання рішення суду, буде неможливим.

Суд, вивчивши доводи поданої заяви, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Статтею 150 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання з моменту укладення договір дарування квартири, укладений 01 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чернишовою В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 727; застосування наслідків недійсності договору дарування квартири у вигляді двосторонньої реституції - повернути квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_1

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування, укладеного між сторонами, безпосередньо пов'язані із предметом договору дарування, а саме: квартирою за адресою: АДРЕСА_1, яка була передана за договором відповідачу та яка виступає спірною у правовідносинах, що наразі склалися між сторонами.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо вимог про заборону вчиняти дії державному реєстратору прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві щодо прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на час розгляду справи про визнання недійсним договору дарування, витребування майна з чужого незаконного володіння на праві власності відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 19765652; заборони використовувати (проживати, передавати в оренду третім особам) спірну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 сторонніми особами задля збереження технічних характеристик квартири та можливістю подальшого використання квартири за цільовим призначенням, то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки являються похідними та наслідковими в частині накладення арешту на квартиру, а вимога про вжиття заходів забезпечення позову у виді заборони використання спірної квартири, є втручання в особисті немайнові права відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 260 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування квартири, застосування двосторонньої реституції - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить - ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири від 01 квітня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрована АДРЕСА_3) та ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована та проживає: Донецька обл.. АДРЕСА_2) та посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чернишовою В.В., зареєстрованої в реєстрі за № 727, відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про право власності 19765652.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів, та учасникам справи для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: