Справа № 135/1451/17
Провадження № 2/135/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Патраманського І.О.,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Ладижин Вінницької області, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом до ОСОБА_3, на обґрунтування якого повідомила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 09.07.2007 року за рішенням суду з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 14.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення матеріальне становище дитини сутєво погіршилося.

У зв'язку з чим просила стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою суду від 20 грудня 2017 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали, проте у визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було.

Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини сторін ґрунтуються на вимогах ст. ст. 180-182, 184, 192 СК України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У судовому засіданні встановлено,що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 від якого вони мають дочку: ОСОБА_4, 12.11.2006 р. н. З 09.07.2007 року за рішенням суду з відповідача на її позивачки стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 14.06.2007 року і до досягнення дитиною повноліття. Матеріальний стан відповідачки погіршився у звязку із зростанням цін та відповідним рівнем інфляції в Україні. Стягуваних з відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини позивачці не вистачає, що порушує права дитини; відповідач має постійний дохід, є особою працездатного віку, а тому може і зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачці аліменти для утримання неповнолітньої дитини.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1- АМ № 03092 від 28.09.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_3 розірвали шлюб, про що складено актовий запис № 157.

Із свідоцтва про народження дитини серії 1-АМ № 050161 від 22.11.2006 року, виданого Ладижинським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницької області, видно, що ОСОБА_4 народилася 12.11.2006року, батьками записано: ОСОБА_3 та ОСОБА_3, про що зроблено відповідний актовий запис за №208.

Із рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.07.2007 року видно, що з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.06.2007 року і до її повноліття.

Ці докази суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що можливо та необхідно змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати у подальшому з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 640, 00грн. судового збору.

На підставі ст. 10-13, 81, 133, 141, 258, 263-265, 267, 274-279, 430 ЦПК України, суд, керуючись ст. ст. 180-183 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якого зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1), аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стягуються за рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.07.2007 року у справі № 2-940/2007.

Відкликати виконавчий лист, виданий на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 09.07.2007 року у справі № 2-940/2007.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року) апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повний текст судового рішення виготовлений 31.01.2018 року.

Суддя