Справа № 272/150/18
Провадження № 2-н/272/15/18
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

20 лютого 2018 року

Суддя Андрушівського районного суду Житомирської області Карповець В.В, розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 (місце проживаня: м. Новоград Волинський вул.Залізнична,9 Житомирської області) аліментів на дитину, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму громадян, починаючи з часу звернення до суду і до досягнення сином повноліття.

При цьому, відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, в якій вказано, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з викладеного вбачається, що заявник ОСОБА_1 в наказному провадженні звернулася із вимогою, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, а саме зазначила вимогу про стягнення аліментів в розмір 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 1/2 частини прожиткового мінімуму громадян, що не передбачено вимогами норм ЦПК та Сімейного кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу судового наказу із вимогою, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК України, тому вказане є підставою для відмови у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина.

У відповідності до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161,163, 165,166, 261,353 ЦПК України, суддя -

ухвалив:

У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - відмовити.

Розяснити ОСОБА_1, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою у порядку наказного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з моменту її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Суддя:ОСОБА_4