Справа № 496/2522/17
Провадження № 2/496/453/18
У Х В А Л А

"15" лютого 2018 р. м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Нерубайська сільська рада Біляївського району Одеської області про визнання права власності на житло за набувальною давністю.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, до вирішення справи судом.

Сторони в судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування, що саме цей вид заходу забезпечення позову необхідно вжити, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. Позивачем не надано пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що на думку суду, унеможливлює виконання дій по забезпечення позову, та не надано доказів, що відповідач намагається відчужити майно третім особам.

Враховуючи викладене суд не вбачає підстав для забезпечення позову, а тому позивачу у вказаному клопотанні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 260, 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у клопотанні про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.О. Пендюра