Справа № 755/7233/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"08" лютого 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарях - Дудник В.О., Томіленку В.В.,Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом, в якому просить суд: позбавити батьківських прав батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно малолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона являється мамою чотирьохрічної дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьком дитини у свідоцтві про народження зазначено - ОСОБА_2 Вся сім'я разом з родиною проживала за адресою: АДРЕСА_1. Сумісне проживання між ними проходило у важкому матеріальному становищі, так як вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною, а батько хлопчика не мав наміру працювати та утримувати сім'ю та сина, а також батько дитини зловживав спиртними напоями, не утримував та не забезпечував свою сім'ю, вів паразитичний спосіб життя, як батько він ніколи не приділяв уваги сину, не займався його фізичним, естетичним та духовним розвитком та вихованням, не приймав участі у підготовці до самостійного життя дитини. Навіть забрав грошові кошти, які були їй виплачені державою на дитину в розмірі 8000,00 гривень. З січня 2014 року сумісне проживання між ними припинено, батько дитини залишив сім'ю і пішов проживати за іншою адресою, не брав участі у вихованні та забезпеченні дитини хоча б необхідним харчуванням. В зв'язку з негативною та безпідставною поведінкою батька дитини вона вимушена була звертатися до Деснянського районного суду м. Києва з вимогою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини у примусовому порядку, 28 квітня 2016 року було винесено рішення. 28 квітня 2016 року був виданий виконавчий лист, відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах, виданої 01 грудня 2016 року Виконавчої службою Дніпровського району м. Києва батьком за вісім місяців сплачено батьком дитини 400,00 гривень, заборгованість становить 20 656,20 гривень. ОСОБА_2 не спілкується з дитиною, не приймає участі у його вихованні, не приходить до садочку та не сплачує аліменти. Жодного разу не купував дитині одяг, іграшки, не цікавився життям та станом здоров'я дитини. Їхній син ОСОБА_3 з моменту народження і до даного часу постійно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, тобто за її місця проживання. За даною адресою він проживає і зараз, разом з нею. Разом з ними проживає її мати пенсіонер, яка допомагає їй матеріально виховувати та забезпечувати дитину. Дитина перебуває на її повному утриманні та забезпеченні усім необхідним. Дитина потребує постійного догляду, повноцінного харчування, медичного забезпечення та обстеження, оздоровлення, але ОСОБА_2 такі речі не цікавлять. Такі дії батька по відношенню до дитини чітко та впевнено говорять про негативне ставлення, небажання надавати дитині батьківську опіку, піклування та нести відповідальність за життя та здоров'я сина. Він ніколи не займався вихованням та утриманням сина, навіть не мав наміру створити необхідні умови для виховання сина. Вона, як мати дитини, вважає, що батько ухиляється від виховання та утримання дитини, що відповідно до п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Уповноважений представник третьої особи - Служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечував, підтримує висновок про доцільність позбавлення батьківських прав та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, представника позивача, відповідача та представника третьої особи, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3, батьками якого записані - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 6).

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується довідкою від 14 вересня 2016 року, виданої Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Відповідно до листа-відповіді Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Деснянського району м. Києві від 17 жовтня 2016 року, малолітній ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1, спостерігається дільничним лікарем педіатром за місцем проживання з народження. За інформацією дільничного лікарня-педіатра ОСОБА_5 з'ясовано, що з 2015 року на прийом до лікаря з дитиною приходить бабуся ОСОБА_4, тому по даному факту можна припустити, що догляд за дитиною здійснює саме вона (а.с. 14).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 квітня 2016 року, з ОСОБА_2 було стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 березня 2016 року (а.с. 9).

В подальшому, на підставі вказаного рішення Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 754/4212/16-ц (а.с. 10).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості з аліментів від 07 грудня 2016 року, виданої Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, сума заборгованості ОСОБА_2 згідно виконавчого листа № 754/4212/16 від 28 квітня 2016 року станом на 01 грудня 2016 року складає 20 656,20 гривень (а.с. 11-12).

Як вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 04 серпня 2015 року, ОСОБА_1 встановлена другу група інвалідності загального захворювання довічно з 01 серпня 2015 року (а.с. 17).

Відповідно до довідки № 1150 від 21 листопада 2016 року, виданої Лівобережним об'єднаним управлінням Пенсійного фонду м. Києва, ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІ групи та отримувала за період з грудня 2015 року по листопад 2016 року пенсію у розмірі 1146,56 гривень щомісячно (а.с. 16).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно листа-відповіді на запит від 23 листопада 2016 року, виданої дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) № 795 комбінованого типу, ОСОБА_2, батько дитини ОСОБА_3, на протязі всього часу не приходив до садочка, не сплачував квитанції за харчування, не відвідував дитячі свята, не цікавився поведінкою та забезпеченням дитини у вихователя та не забирає дитину із садочка (а.с. 15).

Відповідно до довідки № 1 від 05 січня 2017 року, виданої Міжнародним благодійним фондом «ВАРНАВА», ОСОБА_2 дійсно знаходився в Євангелійському Центрі соціальної реабілітації хворих на наркоманію та алкоголізм при МБФ «Варнава» за власним бажанням з 03 жовтня 2016 року по час надання відповіді (а.с. 13).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 21 липня 2017 року № 102104/31-6497, складеного Деснянською районною в м. Києві державною адміністрацією, батьками малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_2 та ОСОБА_6. Батьки у зареєстрованому шлюбі не перебували, реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 126 Сімейного кодексу України. Мати дитини, ОСОБА_7, є інвалідом II групи з 01.08.2015 року на строк довічно, ідо підтверджується довідкою МСПК. Заяву та документи до Служби у справах дітей надала бабуся дитини ОСОБА_4, на підставі довіреності, оскільки матері дитини фізично При здійсненні обстеження житлово-побутових умов проживання матері та дитини, з матір'ю, ОСОБА_1, спеціалістом Служби у справах дітей було проведено співбесіду, у якій мати підтвердила свій намір щодо позбавлення батька дитини, ОСОБА_2, батьківських прав стосовно малолітнього сина, ОСОБА_3, 2012 року народження. Згідно листа-відповіді дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 795 від 07.10.2016 року, який відвідує малолітній ОСОБА_3 з 02.09.2015 року, дитину приводить та забирає із садочка гр. ОСОБА_4, вона займається утриманням та забезпеченням дитини ОСОБА_3, вона ж сплачує квитанції за дитячий садок. Відповідно до листа-відповіді вищезазначеного дошкільного навчального закладу від 23.11.2016 року, ОСОБА_2, батько дитини, на протязі всього часу не приходив до садочка, не сплачував квитанції за харчування, не відвідував дитячі свята, не цікавився поведінкою та забезпеченням дитини у вихователя та не забирає дитину із садочка. Відповідно до інформації з КПП «ЦГІМСД № 1» Деснянського району міста Києва, з 2015 року на прийом до лікаря з дитиною приходить бабуся ОСОБА_4, тому по даному факту можна припустити, що догляд за дитиною здійснює саме вона. Згідно довідки-розрахунку Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві, заборгованість по сплаті аліментів гр. ОСОБА_2, станом на 01.12.2016 року, складає 20 656, 20 грн. Батько дитини, ОСОБА_2, перебував на лікуванні, що підтверджується довідкою з Міжнародного благодійного фонду «Варнава», у якій зазначено, що гр. ОСОБА_2 дійсно знаходиться в Євангельському Центрі соціальної реабілітації хворих на наркоманію та алкоголізм при МБФ «Варнава» за власним бажанням з 03.10.2016 року. 02.03.2017 року дане питання було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації. На засіданні комісії були присутні: бабуся дитини, ОСОБА_4, яка діє в інтересах своєї доньки ОСОБА_1 (матері дитини) на підставі довіреності та фактично займається вихованням та утриманням дитини та батько дитини, ОСОБА_2. На засіданні комісії, у своїх поясненнях батько зазначив, що він дійсно проходить курс лікування та реабілітації, має мінливий дохід, тому не міг сплачувати аліменти, але має намір влаштуватись на постійну роботу та пообіцяв почати виплачувати заборгованість по сплаті аліментів. Також, батько підтвердив, що тривалий час не бачив сина, проте бажає налагодити контакт з дитиною, яка фактично його не знає. Комісією було прийнято рішення надати батьку термін - 3 місяці, для налагодження нормальних стосунків з дитиною та для погашення заборгованості по сплаті аліментів. Бабуся дитини, ОСОБА_4, погодилась з рішенням комісії надати батьку шанс для виправлення та не заперечувала щодо зустрічей батька з сином. 03.07.2017 року до Служби у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла ухвала Дніпровського районного суду міста Києва про відкриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітнього сина ОСОБА_3. Бабуся дитини, ОСОБА_4, та батько дитини, ОСОБА_2, були викликані до Служби у справах дітей для з'ясування обставин справи та надання особистих пояснень. З наданих пояснень бабусі, ОСОБА_4, було з'ясовано, що батько за ці 4,5 місяці з'являвся до дитини, лише, один раз. Це відбулось у березні 2017 року, зразу після засідання комісії, більше батько до дитини не приходив. Водночас, гр. ОСОБА_4 надала довідку-розрахунок Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві, згідно якої, заборгованість гр. ОСОБА_2 по сплаті аліментів з 01.12.2016 року по 01.06.2017 року, складає 15 643, 50 гри. Тобто, заборгованість по сплаті аліментів батька дитини, ОСОБА_2, за даний період зросла. Батько дитини, ОСОБА_2, Службу у справах дітей не відвідав. Оскільки, телефон батька вимкнений та запросити батька на засідання комісії у телефонному режимі не виявилося можливим, Службою у справах дітей було направлено запрошення для батька на засідання комісії із зазначенням дати та часу проведення засідання. Проте, батько, ОСОБА_2, на засідання комісії не з'явився, причини своєї неявки не повідомив. Комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, дійшла висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально. Виховання, контроль та матеріальне забезпечення дитини здійснюють бабуся та мати. Враховуючи інтереси дитини, керуючись ст. ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав батька, ОСОБА_2, стосовно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на підставі одноголосного рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 20.07.2017 року № 13).

На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, вбачається, що відповідач не приймає участі у вихованні малолітнього ОСОБА_3, в той час як законодавцем покладено обов'язок щодо виховання дитини на обох з батьків, має заборгованості по сплаті аліментів на його утримання, при цьому відповідач не скористався можливості налагодження стосунків із сином, наданою останньою комісією у з питань захисту прав дитини, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов'язками по відношенню по виховання та утримання власної дитини.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських правпідлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 280, 281, 282, 284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: