У Х В А Л А

05 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця , -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду з вказаною скаргою на дії державного виконавця Білоцеріквського міського відділу ДВС ГТУЮ в Київській області, мотивуючи тим, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист на виконання рішення у справі №357/17578/14ц №2/357/655/15 від 09.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1, на користь ПАТ „Приватбанк заборгованості за кредитним договором у розмірі 563 647,56 грн. Рішенням Апеляційного суду Київської області було скасовано рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та ухвалено нове, за яким з ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість та відкрито виконавче провадження з виконання рішення. ОСОБА_1 оскаржив це рішення в касаційній інстанції. 19.08.2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області задовольнив подання державного виконавця, щодо обмеження ОСОБА_1 виїзду за кордон. Про існування зазначено рішення заявник дізнався, лише, в травні 2018 року, коли намагався виїхати з родиною на відпочинок. Заявник звернувся із апеляційною скаргою до суду на ухвалу про обмеження у виїзду за кордон. 19.09.2018 року Постановою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2016 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон щодо заявника - відмовлено.

Представник заявника в судовому засіданні, підтримуючи скаргу пояснила, що 10.06.2018 року ОСОБА_1 отримав Постанову Верховного суду від 30.05.2018 року у справі №357/17578/14ц якою було скасовано рішення Апеляційного суду Київської області від 12.01.2016 року. 18.06.2018 року заявник письмово звернувся до Білоцерківського ВДВС з проханням скасувати заходи тимчасового обмеження ОСОБА_1, 03.01.1984 р.н, у праві виїзду за межі України, яке було накладено згідно подання державного виконавця, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 18.08.2016 року, адже рішення суду було скасовано. До заяви скаржник додав копію рішення суду. 23.06.2018 року скаржник знову звернувся до Білоцерківського ВДВС з типовою заявою, в звязку з тим, що з реєстру виконавчих проваджень він отримав інформацію, що виконавче провадження закрито, але державний виконавець не вчинив дій, які передбачені Законом, в тому числі скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_1 Скаржник вважає, що своєю бездіяльністю державний виконавець порушив його особисті немайнові права, та просить визнати незаконною бездіяльність державних виконавців Білоцерківського міськвідділу ДВС ГТУЮ щодо не вчинення дій по скасуванню тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_2 заперечила вимоги скарги.

Судом встановлено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано викрнавчий лист на виконання рішення у справі №357/17578/14ц №2/357/655/15 від 09.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ„Приватбанк заборгованості за кредитним договором у розмірі 563 647,56 грн. Рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції ОСОБА_1 оскаржив до Верховного Суду .

Встановлено, що 30.05.2018 року постановою Верховного Суду у справі № 357/17578/14- рішення Апеляційного суду Київської області від 12.01.2016р. скасовано та направлено справу на новий розгляд.

Встановлено, що 18.06.2018 року ОСОБА_1 письмово звернувся до Білоцерківського ВДВС з проханням скасувати заходи тимчасового обмеження його у праві виїзду за межі України, яке було накладено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 18.08.2016 року та закрити виконавче провадження, оскільки рішення суду на підставі якого відбувалося виконання, було скасовано.

Представник заявника вказує, що до своєї заяви у відділ ДВС ОСОБА_1 додав копію постанови ВС від 30.05.2018 р.. Однак, матеріали ВП № 50191411 містять, лише, заяву ОСОБА_1 Державний виконавець стверджує, що ОСОБА_1 не надавав копію постанови ВС від 30.05.2018р. Однак, в будь-якому випадку, наявність постанови Верховного Суду від 30.05.2018р у справі №357/17578/14ц не є підставою для закриття виконавчого провадження, оскільки з резолютивної частини вказаної постанови Верховного Суду вбачається, що справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» навправляється до Апеляційного суду Київської області на новий розгляд.

Встановлено, що 09.09.2018 року постановою Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2016 року про обмеження у виїзді громадянина за межі України - скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 - відмовлено. І саме з цього часу виникає обовязок державного виконавця припинити обмеження виїзду ОСОБА_1 за межі держави, або ж, з часу надання судового рішення про відмову в позові ПАТ КБ «Приватбанк».

Встановлено, що 02.10.2018 року державний виконавець направив до Державної прикордонної служби України повідомлення про скасування рішення суду та припинення обмеження виїзду за кордон ОСОБА_1 Тобто, державний виконавець вчасно вчинила дії, які передбачені Законом.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Отже, надаючи оцінку доказам по справі, суд вважає, що державний виконавець правомірно вчинив всі можливі заходи з виконання рішення суду, та отримавши інформацію про відсутність підстав виконувати рішення суду про стягнення боргу, а також, отримавши постанову Апеляційного суду Київської області від 19.09.2018 року про відмову в задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, державний виконавець вжив всі необхідні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо припинення вказаного обмеження, а тому суд не вбачає бездіяльності державного виконавця, скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання бездіяльності державних виконавців Білоцерківського міського відділу ДВС при вчиненні виконавчих дій у ВП №50191411.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення даної ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено 06.11.2018 року

СуддяОСОБА_3