Справа №578/838/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Косар А. І.
Номер провадження 22-ц/788/151/18 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 14 червня 2008 року по 08 листопада 2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, рішенням суду від 08 листопада 2011 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2010 року з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_9 та сина ОСОБА_8 стягнуто аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Вказувала, що змінився встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Просила змінити розмір аліментів, присуджених до сплати за судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2010 року, та стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Вирішено змінити розмір аліментів, присуджених судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2010 року у справі № 2н-56/2010, та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, аліменти на дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення від дня набрання чинності рішенням суду.

Виданий судовий наказ Краснопільським районним судом Сумської області від 30 вересня 2010 року з набранням рішення суду законної сили - відкликати.

Стягнуто з ОСОБА_5 640 грн. судових витрат, які зараховуються до Державного бюджету України ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код одержувача за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України в м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок одержувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 (стягувачем є Державна судова адміністрація України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ), у графі «призначення платежу» вказати «*;101; НОМЕР_1; Судовий збір, за позовом ОСОБА_6 Краснопільський районний суд Сумської області».

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити та стягнути з нього аліменти на утримання дочки ОСОБА_10 та сина ОСОБА_11 у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

При цьому вказує, що він не погоджується з розміром аліментів у 50 відсотків прожиткового мінімуму, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату, а загальний розмір на кожну дитину становитиме по 930 грн., що призведе до скрутного майнового стану. Крім того, на його утриманні знаходиться ще одна дитина - син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_12, який підтримав доводи апеляційної скарги, ОСОБА_6, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 14 червня 2008 року по 08 листопада 2011 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 08 листопада 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

Від шлюбу мають дочку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

Судовим наказом Краснопільського районного суду Сумської області від 30 вересня 2010 року з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 21 вересня 2010 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 8).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж встановлено чинним законодавством, а тому розмір аліментів підлягає збільшенню.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним.

Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року по 30 листопада 2017 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становив 1777 грн., а з 01 грудня 2017 року становить 1860 грн., тобто відповідач сплачує аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі, меншому, ніж встановлено чинним законодавством.

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки ОСОБА_10 та сина ОСОБА_11 у меншому за мінімальний розмір, встановлений ст. 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення.

Крім того, батьки мають рівні обов'язки щодо утримання дитини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 офіційно працює на підприємстві «Будсвіт - Україна», станом на вересень 2017 року отримував заробітну плату у розмірі 2133,33 грн. (а.с. 41), має задовільний стан здоров'я, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей у визначеному судом розмірі.

За встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення аліментів рішенням суду у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Наявність на утриманні відповідача ще однієї неповнолітньої дитини від іншого шлюбу, не є передбаченою законом підставою для сплати аліментів у меншому розмірі, ніж передбачено законом, на утримання двох своїх дітей від першого шлюбу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Краснопільського районного суду Сумської області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю.Кононенко

В.І.Криворотенко

О.І.Собина