Номер провадження: 22-ц/785/947/18
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.03.2017 року,

встановила:

17.12.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню за рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 8000 грн. до 2000 грн. посилаючись на погіршення матеріального становища.

18.11.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню за рішенням апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_3 працює на суднах іноземних судновласників на посаді другого механіка та має дохід на рівні 6035,00 доларів США на місяць, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.11.2016 року становить 156970,00 грн., що свідчить про те, що у зв'язку із зростанням курсу долара США по відношенню до гривні України, заробіток відповідача збільшився майже в два рази, що у відповідності до ст. 192 СК України є підставою для збільшення аліментів.

28.03.2017 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про відмову від позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини та закриття в цій частині провадження у даній справі.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 28.03.2017 року прийнято відмову представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 від позову ОСОБА_3 та провадження в частині позовних вимог ОСОБА_3 закрито.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 28.03.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року до 13000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 18.11.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.05.2030 року. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, в яких посилалися на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права.

ОСОБА_2 просить рішення змінити та збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 до 25000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що при визначенні розміру аліментів у 8000 грн. апеляційний суд Одеської області врахував у тому числі наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти в такому рівні, його роботу моряком із заробітком на рівні 6035 доларів США, що станом на момент винесення рішення за офіційним курсом НБУ (15,14 грн. за 1 долар США) складав 91 369,90 грн. Крім того заробіток відповідача у розмірі 6035 доларів США встановлений рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 13.10.2015 року. Збільшення доходу відповідача у зв'язку зі зростанням курсу долара США, який станом на 28.03.2017 року за офіційним курсом НБУ (27,1 грн. за 1 долар США) становить еквівалентно 163 850,25 грн., що є підставою для збільшення розміру аліментів. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що заявлений нею розмір аліментів (25000 грн.) становить 1/6 частину заробітку ОСОБА_3, та враховуючи відсутність у відповідача інших утриманців, підлягає стягненню з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просив рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені заявлених ОСОБА_2 позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що, суд першої інстанції не враховано те, що в зв'язку з тимчасовою забороною на виїзд за межі України, ОСОБА_3 втратив роботу та постійний контракт а останній рік працював не за основним фахом. Також вважає, що позивачем не надано до суду жодного належного доказу щодо розміру отриманого відповідачем доходу за останній час, оскільки довідка Чорноморської профспілки моряків про те що ОСОБА_3 є членом профспілки та що розмір заробітної платі других механіків становить від 6440,00 доларів США до 6992,00 доларів США на місяць, є інформативною, та не є доказом розміру доходу відповідача, а свідчить лише про те що він є членом профспілки. Розмір доходів ОСОБА_3, на які посилається позивач, встановлений рішенням апеляційного суду Одеської області у справі за 2014 рік, стосується визначенню його доходів саме за 2014 рік, та не може бути підставою для визначення доходів за 2016 рік.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Частково задовольняючи позов, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Судом установлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем ОСОБА_2

Законодавцем положенням ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 20.11.2014 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 8000,00 грн. щомісячно (а.с.12-13).

На підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 11.08.2016 року з ОСОБА_3 стягувались на користь його батька ОСОБА_6 аліменти на його утримання у розмірі 3000,00 грн. щомісячно (а.с. 60-63).

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, про що зазначив представник відповідача ОСОБА_3 в адресованій суду своїй заяві від 28.03.2017 року про відмову від позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів та закриття в цій частині провадження у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Також судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 за фахом є моряком далекого плавання, є членом Чорноморської професійної спілки моряків з 2006 року та періодично працює за контрактом на суднах іноземних судновласників на посаді другого механіка (а.с. 102).

При цьому, суд враховував, що ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08.06.2015 року було задоволено подання старшого державного виконавця Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_3, але останній оскаржив цю ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку, та під час розгляду його апеляційної скарги звернувся до апеляційного суду із заявою від 05.08.2015 року, в тексті якої зазначив, що працює моряком на суднах іноземних судновласників і для можливості праці йому необхідно перетинати державний кордон України, а також вказав, що в зв'язку з обмеженням права виїзду за кордон він вже був вимушений відмовитися від запропонованого йому рейсу до розгляду апеляційним судом його скарги.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.10.2015 року була скасована ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 08.06.2015 року та в задоволенні подання старшого державного виконавця Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовлено.

Як вбачається з наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України суду інформації щодо перетинання державного кордону ОСОБА_3 в період з 01.01.2015 року по 03.01.2017 року, відповідач 08.05.2015 року прибув із м. Стамбул до м. Одеса, 21.01.2016 року виїхав з м. Одеса до м. Стамбул та 02.06.2016 року прибув з м. Стамбул до м. Одеси, 04.09.2016 року виїхав з м. Одеси до м. Стамбул та 11.12.2016 року прибув в з м. Стамбул до м. Одеси, і 30.12.2016 року виїхав з м. Одеси до м. Прага (а.с. 91).

Вказані обставини, на думку суду, беззаперечно свідчать про те, що відповідач дійсно працює за фахом за кордоном на суднах іноземних судновласників.

Відповідно до колективних договорів, укладених між Чорноморською профспілкою моряків з іноземними компаніями - судновласниками, заробітна плата другого механіка становить від 6440,00 дол. США до 6992,00 дол. США на місяць (а.с. 102 -106).

Представник відповідача не спростував в суді вищевказані обставини.

З огляду на наведене, суд погодився з доводами ОСОБА_7 стосовно того, що у зв'язку з зростанням курсу долару США по відношенню до гривні України, заробіток відповідача збільшився майже в два рази, що у відповідності до ст. 192 СК України є підставою для збільшення аліментів.

Разом з тим, з урахуванням вимог ст. 141 СК України про рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини, а також віку дитини сторін, суд доходить висновку, що збільшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, до 13000,00 грн. на місяць є справедливим та відповідатиме інтересам цієї дитини.

Колегія суду погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційних скарг зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків районного суду вони не впливають та їх не спростовують.

Отже, доводи апеляційних скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Крім того колегія суддів зазначає, що посилання в апеляційній скарзі на порушення прав дитини передбачених Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року є необґрунтованими, з огляду на те, що розмір стягнутих аліментів у сумі 13000,00 грн. значно майже в десть разів перевищує встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 28.03.2017 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.01.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов О.С.Комлева