Справа №589/2034/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Литвинко Т. В.
Номер провадження 22-ц/788/159/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про скасуванню актів, рішення та зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У червні 2017 року ОСОБА_4 від імені та в інтересах ОСОБА_3, звернувся до відповідача з позовом і свої вимоги обґрунтовував тим, що 06 лютого 2017 року позивачка отримала повідомлення про результати засідання постійно діючої комісії з розгляду Актів про порушення, відповідно до якого через відмову споживачів від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за ініціативи та кошти Оператора ГРМ, яка підтверджується актами про порушення від 13 вересня 2016 року за № 49 та від 07 грудня 2016 року за № 99, з 01 грудня 2016 року фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу споживачам - мешканцям будинку АДРЕСА_1, за винятком споживачів, які на дату прийняття рішення, забезпечені комерційним (приладовим) обліком природного газу, визначати за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем. При цьому вказувала, що мешканці вищезазначеного будинку жодних перешкод у встановленні загальнобудинкового лічильника не чинили та не відмовлялись у його встановленні.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними, позивачка, уточнюючи свої вимоги, просила визнати протиправними та скасувати акти про порушення № 49 від 13 вересня 2016 року та № 99 від 07 грудня 2016 року і рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Сумигаз» щодо визначення об'єму природного газу споживачам, мешканцям будинку АДРЕСА_1 за граничними об'ємами споживання, прийняте за результатами розгляду актів № 49 від 13 вересня 2016 року та № від 07 грудня 2016 року, а також зобов'язати ПАТ «Сумигаз» здійснити ОСОБА_3 перерахунок об'ємів природного газу за грудень 2016 року, січень, лютий та березень 2017 року - за нормою споживання 4,4 м. куб. місяць на одну особу, за травень, червень, липень 2017 року - за нормою споживання 7,1 м.куб місяць на одну особу та за серпень 2017 року - 5,4 м.куб місяць на одну особу.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року на часткове задоволення вказаного позову постановлено визнати незаконним та скасувати рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» від 29 грудня 2016 року з розгляду актів про порушення № 49 від 13 вересня 2016 року та № 99 від 07 грудня 2016 року щодо визначення фактичного об'єму спожитого газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку № 10 до Кодексу газорозподільних систем, ОСОБА_3, яка проживає по АДРЕСА_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз», посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскарженого рішення, просить скасувати його в частині задоволених вимог та ухвалити нове про відмову у позові.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту і що обставини щодо не перешкоджання мешканцями будинку АДРЕСА_1, на які посилається суд, не відповідають дійсності. Також зазначає про те, що в матеріалах справи відсутній документ відносно якого ухвалене рішення про визнання його незаконним та скасування, тобто рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача, яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як установлено судом і убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є користувачем послуг по газопостачанню.

Згідно з ліцензією, виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) на підставі рішення № 929 від 26 березня 2015 року (переоформлена рішенням від 01 вересня 2015 року №2248) ПАТ «Сумигаз» є газорозподільною організацією (а. с. 23, 24).

Постановою НКРЕКП № 549 від 31 березня 2016 року, з наступними змінами від 15 грудня 2016 року, затверджено План розвиту газорозподільної системи ПАТ «Сумигаз» на 2016-2025 роки, яким передбачено витрати на встановлення будинкових приладів обліку (а. с. 32-33, 34, 35, 36).

Будинок АДРЕСА_1 включено в План розвитку газопостачальної системи на 2016-2025 роки Інвестиційної програми ПАТ на 2016 рік, якою передбачені витрати на встановлення будинкових приладів обліку.

13 вересня 2016 року складено акт про порушення № 49, яким встановлено, що мешканці будинку АДРЕСА_1 відмовилися від встановлення будинкового лічильника газу, що здійснюється з ініціативи та за кошти ПАТ«Сумигаз». В акті містяться підписи мешканців: ОСОБА_5 кв. АДРЕСА_2 та ОСОБА_6 кв. АДРЕСА_3 (а. с. 5).

07 грудня 2016 року складено акт про порушення № 99 аналогічного змісту. Підписи мешканців будинку у акті відсутні (а. с. 4).

29 грудня 2016 року постійно діючою комісію ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення вирішено з 01 грудня 2016 року фактичний об'єм спожитого природного газу по побутовим споживачам будинку АДРЕСА_1, у яких не встановлено індивідуальних лічильників газу, визначати за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем.

В судовому засіданні у суді першої інстанції сторони підтвердили, що, починаючи із вказаної дати і до 15 серпня 2017 року (до моменту встановлення індивідуального лічильника) позивачу проводилось нарахування фактичного об'єму спожитого газу за відповідний календарний місяць за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у Додатку №10 до Кодексу газорозподільних систем.

Порядок та підстави забезпечення населення приладами обліку природного газу врегульований Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Законом України «Про ринок природного газу», Главою 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (далі - Кодекс), Тимчасовим положенням про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620 з наступними змінами (далі - Тимчасове положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500.

Згідно п. 4 Тимчасового положення, ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У відповідності до приписів ст.ст. 2-6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку, зокрема для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території та отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу.

Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

У разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Відповідно до п. 3, глави 4, розділу IX Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (в редакції, яка діяла станом на складення актів про порушення), якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу XI цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу.

Згідно до приписів глави 5 розділу XI Кодексу (в редакція, яка діяла на час складання актів про порушення) у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об'єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов'язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об'єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає: 1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення; 2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення; 3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Однак ПАТ «Сумигаз» всупереч ст. 81 ЦПК України не надав належних та допустимих засобів доказування на підтвердження того, що ОСОБА_3 13 вересня чи 07 грудня 2016 року вчиняла дії, які свідчить про її відмову від встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. Відповідних актів про порушення відносно позивача не складалось.

В акті про порушення від 07 грудня 2016 року не зазначено конкретного споживача, за участю якого він складений, підписи будь-яких мешканців будинку відсутні. Акт від 13 вересня 2016 року містить підписи певних мешканців будинку, серед яких підпис ОСОБА_3 відсутній.

Звернення мешканців будинку АДРЕСА_1, серед яких є і позивач, адресоване ПАТ «Сумигаз», в якому вони заперечують проти встановлення загальнобудинкового лічильника обліку газу та просять встановити індивідуальні лічильники, не є підставою для визначення позивачу фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населення, так як такою підставою є відповідний акт про порушення, складений відповідно до вимог глави 5 розділу XI Кодексу.

Поряд із цим, в суді першої інстанції відповідач пояснив, що вказане звернення мало місце не в дні складання актів від 13 вересня 2016 року та 07 грудня 2016 року, що також підтверджує відсутність правових підстав для прийняття рішення про визначення ОСОБА_3 як мешканцю будинку АДРЕСА_1 фактичного об'єму спожитого природного газу за граничними об'ємами споживання населення.

Крім того в матеріалах справи міститься письмове колективне звернення мешканців даного будинку до ПАТ «Сумигаз», в якому вони просили забезпечити їх індивідуальними приладами обліку природного газу (а. с. 54).

Під час розгляду актів про порушення від 13 вересня 2016 року та від 07 грудня 2016 року, постійно діючою комісією ПАТ «Сумигаз» не встановлювалось коло осіб, які саме здійснили вказані в даних актах порушення. Оскаржуваним рішенням від 29 грудня 2016 року застосована відповідальність відносно усіх мешканців будинку АДРЕСА_1, у яких не встановлені індивідуальні газові лічильники, що є протиправним.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення про визначення ОСОБА_3, як мешканцю будинку АДРЕСА_1, фактичного об'єму споживання природного газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, прийнято з порушення норм чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню як незаконний.

Посилання апелянта на відсутність в матеріалах цивільної справи документу відносно якого ухвалене рішення про визнання його незаконним та скасування, тобто рішення постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення, не є підставою для скасування вірного по суті рішення, оскільки наявність даного рішення комісії не оспорюється сторонами у справі і, крім того, у повідомленні ПАТ «Суми газ» на адресу ОСОБА_3 товариством було дослівно процитовано рішення, яке було прийняте комісією за результатами розгляду актів про порушення (а. с. 42).

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування ухваленого рішення в оскаржуваній частині. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» залишити без задоволення.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 жовтня 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повне судове рішення складене 29 січня 2018 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді : Т. А. Левченко

О. Ю. Кононенко