Справа № 309/3490/17
Провадження № 2/309/443/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2018 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Довжанин М. М.
за участю секретаря судового засідання Попадинець Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він є власником житлового будинку № 3А по вул. Зарічна у с. Іза Хустського району Закарпатської області. Крім нього у буднику зареєстрований його син з двома неповнолітніми дітьми та колишня дружина сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка ще до розлучення виїхала на заробітки за кордон і вже більше чотирьох років у будинку не проживає та не зявляється. Добровільно знятися з реєстраційного обліку у будинку відмовляється. Це створює позивачу незручності у користуванні його власністю, позбавляє його можливості оформити субсидії та користуватися пільгами, чим порушуються його права. Просить суд винести рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 3А по вул. Зарічна у с. Іза Хустського району Закарпатської області.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. До суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять суд позов задоволити.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та оголошення у газеті «Новини Закарпаття», наявні у матеріалах справи. При цьому відповідач про причини своєї неявки не повідомив, не подав відзив, а сторона позивача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи.
У порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку № 3А по вул. Зарічна у с. Іза Хустського району Закарпатської області, який належить йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.12.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва.
Згідно записам у будинковій книзі, крім позивача у будинку зареєстрованою є відповідачка ОСОБА_2, син позивача ОСОБА_4 та їх неповнолітні діти.
Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2017 року, копія якого наявна у матеріалах справи, ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача.
Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.09.2017 року, відповідачка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 є зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, але не проживає за цією адресою вже чотири роки та мешкає за межами України.
Реєстрація місця проживання відповідачки у даному будинку створює для позивача перешкоди у користуванні майном. Так, позивач вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, а також дана обставина позбавляє його можливості отримування соціальних пільг, які передбачені законом.
Суд вважає, що наявність реєстрації місця проживання відповідачки у будинку позивача порушує права та інтереси останнього, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном.
Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 ст. 107 ЖК України визначено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті, договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Оскільки відповідачка ОСОБА_2 у будинку, належному позивачу, не проживає більше року, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, не приймає участі у спільному побуті, а її реєстрація порушує права та інтереси позивача, повязані з розпорядженням та користуванням належним йому майном, суд приходить до висновку, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщення у належному позивачу будинку.
Судові витрати по справі у виді сплаченого позивачем судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 211, 223, 247, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, ст. 391, 405 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 3А по вул. Зарічна у с. Іза Хустського району Закарпатської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: підпис ОСОБА_5

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_5