Провадження № 22-ц/772/2060/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуСправа № 127/19300/18м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

Головуючого - Голоти Л.О. (суддя-доповідач),

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_3,

відповідач : Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації,

відповідач : Вінницька обласна державна адміністрація,

розглянув у порядку письмового провадження справу за матеріалами позовної заяви ОСОБА_3 до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2018 року, постановлену у складі судді Медяна Ю.В., -

в с т а н о в и в :

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернулося у суд з позовом до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.08.2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до представників держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання права інтелектуальної власності та визнання винахідником залишено без руху, а позивачу надано строк - 3 дні з дня отримання копії ухвали суду для виправлення недоліків позову. Роз'яснено, що в разі невиконання вимоги суду в установлений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в порушення п. 2, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містит :, ідентифікаційний код відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти представників відповідача, позивачем у позовній заяві не викладено обставин якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: яким чином представники держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації порушили, не визнали або оспорили права, свободи чи законні інтереси позивача. У позовній заяві позивачем не зазначено до яких об'єктів права інтелектуальної власності належать його результат інтелектуальної діяльності (дві нові букви алфавіту).

Також суд виходив з того, що статтями 16, 432 ЦК України не передбачено способи захисту права інтелектуальної власності, які вказав в позові ОСОБА_3, це визнання права інтелектуальної власності на результати інтелектуальної діяльності, визнання його винахідником, також позивачем не зазначено у позові, яким законом України передбачено дані способи захисту прав інтелектуальної власності.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2018 року позовну заяву повернуто позивачу, разом із доданими до неї додатками.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що 16.08.2018 року позивач отримав копію зазначеної ухвали, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 573, але у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунув, а тому позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити рішення про застосування негайних заходів : визнати за позивачем особистого немайнового права інтелектуальної власності на такі об'єкти як дві нові букви алфавіту; визнати щодо позивача такого майнового права інтелектуальної власності як визнання його винахідником двох нових букв алфавіту; запобігти порушенню прав інтелектуальної власності; зберегти відповідні докази.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту восьмого пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Згідно з частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, зазначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що 16.08.2018 року позивач отримав копію ухвали суду від 09.08.2018 року про залишення позову без руху, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №573, але у визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунув.

Однак, зазначений висновок суду першої інстанції апеляційний суд вважає помилковим, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути обмежена права на доступ до правосуддя, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

За змістом частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У відповідності до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення п. 2, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить : ідентифікаційний код відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти представників відповідача, позивачем у позовній заяві не викладено обставин якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, а саме: яким чином представники держави України - Управління науки та освіти Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації порушили, не визнали або оспорили права, свободи чи законні інтереси позивача, позивачем не зазначено до яких об'єктів права інтелектуальної власності належать його результат інтелектуальної діяльності (дві нові букви алфавіту). Також суд виходив з того, що статтями 16, 432 ЦК України не передбачено способи захисту права інтелектуальної власності, які вказав в позові ОСОБА_3, це визнання права інтелектуальної власності на результати інтелектуальної діяльності, визнання його винахідником, також позивачем не зазначено у позові, яким законом України передбачено дані способи захисту прав інтелектуальної власності.

Апеляційний суд вважає, що обставини, за яких позовну заяву було залишено без руху судом першої інстанції, а в подальшому повернуто позивачеві, не є такими, що перешкоджали суду першої інстанції вирішити питання щодо відкриття провадження у справі.

Пленум Верховного Суду України у роз'ясненнях, викладених у пункті 7 постанови № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звертає увагу судів на те, що подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Окрім цього, за змістом частини першої, другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Таким чином, не може бути правовою підставою для залишення позову без руху, а пізніше його повернення позивачу, та обставина, що позивачем не зазначено у позові, яким законом України передбачено дані способи захисту прав інтелектуальної власності.

Апеляційний суд звертає увагу й на те, що позивач ОСОБА_3 відбуває покарання у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань», докази того, коли саме було вручено позивачу копію ухвали суду першої інстанції від 09.08.2018 року у справі відсутні, розписки про її отримання саме позивачем матеріали справи не містять, так як в ній міститься відмітка про її вручення уповноваженій особі «Свирид» установи де позивач відбуває покарання, відтак висновок суду першої інстанції про те, що саме заявником отримано копію ухвали суду апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Інші підстави з яких судом першої інстанції позовну заяву залишено без руху, не зазначення позивачем ідентифікаційний код відповідачів в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти представників відповідача, також, на думку колегії суддів, не можуть бути достатньою правовою підставою для обмеження права позивача на доступ до правосуддя, оскільки не перешкоджають повному та всебічному розгляду справи.

Відповідно до пункту 3, 4 частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи вищезазначене, оскільки місцевий суд постановляючи ухвалу допустив порушення норм процесуального права, що свідчить про її помилковість, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись підпунктом восьмим пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень, частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27.08.2018 року у дані справі скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Л. О. Голота

Судді: П. В. Кучевський

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 07.11.2018 року.