Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3275/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючий-суддя Рішко Г.І., секретар судового засідання Стрижак О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 13.06.2014 року померла її матір - ОСОБА_3, після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52 Виноградівського району. Заповіт на випадок смерті матір не залишила. Відповідач, син спадкодавця, спадщину не прийняв і відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивача. Однак, отримати свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Позивач просить суд визнати за нею право власності на спадковий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги і просить справу розглянути за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності та про те, що він не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов'язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне.

13.06.2014 року в м.Виноградів Закарпатської області померла ОСОБА_3. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №174061 від 16.06.2014 року.

Згідно довідок Буківської сільської ради Виноградівського району №02-25/282 та №02-25/283 від 24.09.2018 року ОСОБА_3, яка померла 13.06.2014 року, була зареєстрована та проживала безпосередньо до дня смерті в с.Букове по вул.Шевченка, 52 Виноградівського району. Разом з нею були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 - донька, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - онука та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син.

На момент смерті ОСОБА_3 їй належав житловий будинок з надвірними побудовами в с.Букове по вул.Шевченка, 52, згідно запису у погосподарській книзі №3, особового рахунку №0242-1. Вказане підтверджується довідкою Буківської сільської ради №02-25/284 від 24.09.2018 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно - житловий будинок в с.Букове по вул.Шевченка, 52. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не залишила.

Сторони по справі є спадкоємцями до майна померлої за законом. Відповідач, син спадкодавця, спадщину не прийняв і відмовляється від своєї частки в спадковому майні на користь позивача. В матеріалах справи міститься належним чином завірена заява відповідача про відмову від спадщини на користь позивача.

Позивачем, як спадкоємцем за законом спадщину прийнято, оскільки на момент відкриття такої особисто вона постійно проживала із спадкодавцем, усі витрати у зв'язку з організацією поховання понесла сама, вела догляд за житловим будинком і після смерті ОСОБА_3 вступила у фактичне володіння та користування будинком та предметами домашнього вжитку.

Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері позивач не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, про що свідчить відмова завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №214/01-16 від 26.06.2018 року.

Правомірність зведення спадкового будинку підтверджується будівельним паспортом за забудову земельної ділянки в с.Букове по вул.Шевченка, 52 від 04.08.2003 року, дозволом на виконання будівельних робіт, рішенням Буківської сільської ради від 28.02.1995 року про передачу земельних ділянок у приватну власність, рішенням Буківської сільської ради від 25.09.2001 року про надання дозволу на перебудову індивідуального жилого будинку по вул.Шевченка, 52.

Згідно інформаційної довідки фізичної особи-підприємця від 18.07.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Букове по вул.Шевченка, 52 будівництвом завершений та на підставі довідки Буківської сільської ради від 11.07.2018 року № 02-25/200 рахується за ОСОБА_3, яка померла 13.06.2014 року.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані Цивільним кодексом України (2003 р.).

Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно приписів ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.3.1. та п.3.3 Листа ВССУ від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). У випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв'язку з їх втратою та відсутності реєстрації об'єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім'я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті матері ОСОБА_3 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після її смерті.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОК НОМЕР_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_5, право власності на житловий будинок з надвірними побудовами в с.Букове по вул.Шевченка, 52 Виноградівського району Закарпатської області, із загальною корисною площею 101,5 м.кв, в тому числі житловою 38,6 м.кв., в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 13.06.2014 в м.Виноградів Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної іннстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення копії рішення суду.

ГоловуючийОСОБА_5