Справа № 184/1957/17
Номер провадження 2/184/50/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 січня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді: Гаєвого О.В. за участю секретаря: Поліщук О.А., розглянувши у судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за договором позики від 04 серпня 2017 року в розмірі 10000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що в 04 серпня 2017 року відповідач ОСОБА_2 взяла у нього в борг 10000 грн., строком до 01.11.2017 року. У визначений сторонами строк та в подальшому відповідач відмовляється повертати суму позики, що й стало підставою для звернення до суду.

В судове засідання позивач та його представник не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином, в окремо наданій до суду заяві просили розглянути справу у їх відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив не подала, поважні причини неявки до суду не повідомила, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України з урахуванням згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 04 серпня 2017 року сторонами по справі була досягнута домовленість відповідно до якої позивач ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 10000 грн., а остання зобовязалась повернути вказані кошти до 01 листопада 2017 року, вказані обставини підтверджуються борговою розпискою, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 7). В строк визначений у розписці на час розгляду справи в суді сума позики відповідачем повернута не була.

Згідно зі ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року розглянув справу № 6-63 цс-13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Наявна в матеріалах справи розписка відповідача ОСОБА_2 дає підстави суду зробити висновок, що відповідачем від позивача 04 серпня 2017 року було отримано грошові кошти в сумі 10000 грн., які вона зобов'язалась повернути у визначений строк до 01 листопада 2017 року, але цього зроблено не було, а тому сума позики підлягає беззаперечному стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимоги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_2) суму заборгованості за договором позики від 04 серпня 2017 року в розмірі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3