Справа № 515/1319/18
Провадження № 2/515/2038/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Коренчук О.Е.

позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області циві- льну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року ОСОБА_4 предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

З середини 2008 року вона почала проживати у цивільному шлюбі з відповідачем, від даних стосунків у них 29.12.2012 р. народився син ОСОБА_5 На початку травня 2017 року їх сімя розпалась остаточно, відповідач покинув її з дитиною, не бажає матеріально утримувати сина, цей обовязок він поклав на її плечі, їздив на заробітки, але грошей після заробітків в сімю не надавав. Син проживає з нею, знаходиться на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, просила стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття.

14.09.2018 р. відповідач подав відзив на позов, в якому вказував, що він любить сина і буде ма- теріально допомагати йому незалежно від ніяких обставин, син перебуває з ним більшу частину часу та продовжує проживати з ним за адресою: АДРЕСА_1, що підтверд- жується свідченнями власниці квартири та сусідів: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Крім того, на теперішній час він не працевлаштований, постійно- го заробітку не має, з грудня 2017 року знаходиться на обліку в Одеському центрі зайнятості та от- римує мінімальну виплату по безробіттю. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив що він є безробіт- ним, перебуває на обліку у центрі зайнятості, отримує мінімальну допомогу, не має можливості на даний момент платити аліменти у вказаному розмірі, оскільки також приймає участь у вихованні та утриманні сина, забирає його до себе, купує йому речі, за необхідністю медикаменти, тобто йо- го участь у вихованні та утриманні дитини складає приблизно 50 відсотків. Він не відмовляється від утримання сина, вважає, що у позивача більша фінансова можливість утримувати дитину, вона працює директором на підприємстві, та між ними була домовленість щодо суми у розмірі 1000 грн.

Заслухавши пояснення та доводи позивача та її представника, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для ча- сткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД № 568791, виданого повторно 17.07.2018 р. ( а.с.6), у сторін у справі є син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи № 06-18/341 від 03.08.2018 р. (а.с.7) ви- дно, що місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідок Одеського дошкільного навчального закладу «Ясла-садок» № 208 № 69/01-15 від 13.09.2018 р. та № 72/01-15 від 24.09.2018 р. (а.с.31,70), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ді- йсно відвідує вказаний заклад з травня 2017 року по даний час. В період перебування дитини в до- шкільному закладі батько приймає активну участь у вихованні та в житті дитини. Мати приймає активну участь у вихованні дитини, в заходах, які проводяться в закладі, всі оплати за харчування дитини включно травень 2018 року здійснювала мати.

З довідки про склад сімї та розмір платежів за житлово-комунальні послуги, виданої ЖК «ОСОБА_2 статобудівельник-1» 24.09.2018 р. (а.с.72), вбачається, що ОСОБА_4 проживала по вул.Бугаєвсь- ка,46/2, з 23 серпня 2017 р. по 31 травня 2018 р. разом з чоловіком ОСОБА_10 та дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_5

Довідкою Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області № 4532 від 24.09. 2018 р. (а.с.71) підтверджується, що позивач проживає без реєстрації в с.Нерубайське, пров.Сміли- вий,5-б разом з дітьми: ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти знаходяться на утриманні матері.

З матеріалів справи, а саме: копії трудової книжки серії АТ № 204371, заведеної 01.09.2001 р., та довідок Одеського міського центра зайнятості № 1921/20/03 від 12.09.2018 р., № 1898/20/03 від 11.09.2018 р. (а.с.42,59-60), вбачається, що 28.02.2017 р. ОСОБА_3 звільнено з посади мене- джера в оптовій торгівлі за власним бажанням. На теперішній час він перебуває на обліку як без- робітний з 28.11.2017 р., отримав дохід за період з 28.11.2017 р. по 31.08.2018 р. у загальному роз- мірі 2921 грн.81 коп.

З копії квитанції № 39/78 від 18.09.2018 р. (а.с.67) видно, що ОСОБА_3 сплатив батьківсь- ку плату за ОСОБА_5, у розмірі 601,40 грн.п.

Свідок ОСОБА_10, який проживає з позивачем у цивільному шлюбі у будинку, належному йому на праві спільної часткової власності по пров.Сміливий,56 в с.Нерубайське Біляївського ра- йону Одеської області, що син його цивільної дружини постійно проживає разом з нею, у нього є окрема кімната, облаштована всім необхідним для його розвитку. Дитина знаходиться на утриман- ні матері, вона приблизно щомісячно витрачає на його утримання 5000 грн., батько періодично за- бирає сина до себе.

Свідок ОСОБА_12, який проживає в одному будинку з позивачем, пояснив, що син позивача постійно проживає разом з нею, іноді, пару раз на місяць його не буває дома.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сімї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навча- ння, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ст.27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фі- зичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фі- нансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до до- сягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуд- жуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не мо- же бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твер- дій грошовій сумі.

Пленум Верховного Суду України у п.17 своєї постанови "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 р. № 3, розяснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявні- сть в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повноліт- ніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Тому суд, враховуючи матеріальне становище відповідача те що він безробітний, у нього від- сутні інші діти, вважає за можливе та необхідне стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь позивача на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнен- ня ним повноліття.

Суд не може прийняти до уваги додані відповідачем до відзиву на позов заяви ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_13, ОСОБА_9 (а.с.22, 23, 24-25, 26-27, 28, 29-30) про те, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з батьком ОСОБА_3, оскільки за- значені заяви громадян не є належними доказами. Від заявлення клопотання про допит зазначених осіб в якості свідків відповідач утримався. Крім того, відомості згаданих осіб, викладені у заявах, спростовуються показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12; довідкою Нерубайської сільсь- кої ради № 4532 від 24.09. 2018 р. та довідкою про склад сімї та розмір платежів за житлово-ко- мунальні послуги виданої ЖК «Верстатобудівельник-1» 24.09.2018 р., якими підтверджується, що дитина проживає разом з матірю.

Доводи відповідача в тій частині, що його участь у вихованні та утриманні дитини складає при- близно 50 відсотків від участі позивача, що він купує дитині речі, продукти харчування, за необ- хідністю медикаменти, не підтверджуються об'єктивними доказами, а надані відповідачем числен- ні товарні та фіскальні чеки (а.с.51-58, 82-83), не містять відомостей про те, хто саме зробив певні покупки та на чию користь. Тому суд не може прийняти їх до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна овести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень…

Позивачем надані необхідні та достатні докази, на підставі яких позовні вимоги підлягають за- доволенню.

Разом з тим, відповідачем не надано суду необхідних та достатніх обєктивних про те, що його участь у вихованні та утриманні дитини складає приблизно 50 % від участі позивача, що давало б суду можливість звільнити його від обов'язку сплачувати аліменти на утримання дитини, а судом їх не добуто.

Як передбачено ст.191 СК України, аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 17.08.2018 р.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 704,80 грн., відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182, 191 СК України, постановою Пленуму Вер- ховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при ро-згляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 р., ст.ст. 76-80, 258, 259, 263- 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення алі- ментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягувати зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікацій- ний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, іден- тифікаційний номер НОМЕР_2, на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, до досяг- нення ним повноліття, тобто до 29 грудня 2030 року, починаючи з 17 серпня 2018 року.

Стягнути зі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікацій- ний номер НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко