Дата документу 19.02.2018 Справа № 554/4096/17
Провадження № 2/554/148/2018
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі: головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представник позивача ОСОБА_1: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, проживаюча за адресою: 36002, м.Полтава, вул.Матросова,27, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, звернулася 22.05.2017 року до суду з позовом до Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд», місцезнаходження: 36007, м.Полтава, вул.М.Бірюзова,66, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 21.05.2015 року №2 про звільнення ОСОБА_1 з посади юриста ЖКК «Полтавоблагробуд»; зобовязати відповідача не пізніше наступного дня після ухвалення рішення видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді юриста ЖКК «Полтавоблагробуд» з 21.05.2015 року; визнати недійсним внесений до трудової книжки запис про день звільнення №8 від 21.05.2015 року; зобовязати відповідача внести до її трудової книжки запис про недійсність запису №8 від 21.05.2015 року. Також, згідно висновку спеціаліста, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 343705,32 гривень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, просив задовольнити повністю.

Представник Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» до суду 19.02.2018 року не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Суд, у відповідності до положень ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність представника відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає закрити провадження у справі, виходячи з наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України 2017 року (чинний з 15.12.2017 року), передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно матеріалів справи, постановою господарського суду Полтавської області від 23.11.2006 року Житлово-комунальну контору «Полтавоблагробуд» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 з наданням йому повноважень відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а.с.128-131).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.09.2011 року припинено повноваження ліквідатора ЖКК «Полтавоблагробуд» ОСОБА_3, призначено ліквідатором даного підприємства арбітражного керуючого ОСОБА_2

У звязку з анулюванням свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №346 від 01.03.2014 року повноваження останнього були припинені та призначено нового ліквідатора ЖКК «Полтавоблагробуд» арбітражного керуючого ОСОБА_4 (а.с.132-134).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.06.2014 року припинено повноваження ліквідатора ОСОБА_4, призначено ліквідатором даного підприємства арбітражного керуючого ОСОБА_5 (а.с.135-138).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.08.2017 року припинено повноваження ліквідатора ОСОБА_5, призначено ліквідатором даного підприємства арбітражного керуючого ОСОБА_6 (а.с.139-141).

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи, підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно діючого на момент виникнення спірних відносини між сторонами ГПК України, господарським судам підвідомчі: п.7)справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Також, згідно зі ст.20 п.8 нині діючого ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного спору є визнання незаконним та скасування наказу від 21.05.2015 року про звільнення позивача з роботи, про зобовязання відповідача видати наказ про поновлення на роботі, визнання недійсним внесення до трудової книжки запису про звільнення №8 від 21.05.2015 року, зобовязання відповідача внести до трудової книжки запис про недійсність запису №8 від 21.05.2015 року.

Відповідно до роз'яснень, які викладені в п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» визначено, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 ГПК справи про банкрутство підвідомчі господарським судам.

Згідно ч.4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, аналіз вищевказаного законодавства свідчить про те, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а тому позовна заява подана із порушенням правил підсудності, встановлених ЦПК України для відповідного позову.

Посилання позивача на те, що вищезазначені норми стосуються посадових та службових осіб боржника і вона за посадою та субєктним складом не відноситься до них, є юридично неспроможними, оскільки термін «посадові та службові особи боржника» застосовано законодавцем у широкому тлумаченні.

Суд також зазначає, що позивач ОСОБА_1 в листопаді 2016 року зверталася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та ухвалою суду від 06.02.2017 року було закрито провадження у цивільній справі за ст.205 ч.1 п.1 ЦПК України (а.с.22). Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10.03.2017 року ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 06.02.2017 року залишено без змін (а.с.23-24).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі закрити.

Керуючись ст.ст.255,256, 259 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунальної контори «Полтавоблагробуд» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі закрити.

Розяснити ОСОБА_1 право звернення з даним позовом до Господарського суду Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2018 року.

Суддя: А.М.Чуванова