Справа № 390/67/18
Провадження № 2/390/219/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Пасічника Д.І.,

при секретарі Рац М.О.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні за загальними правилами позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Соколівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що в грудня 2017 року звернулася до державного нотаріуса Кіровоградської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, після вивчення документів, нотаріус повідомив, що видати свідоцтво про право на спадщину не зможе, оскільки правовстановлюючий документ, у звязку з припиненням існування колгоспного двору, оформлений відповідно до чинного законодавства, а тому звертається до суду для вирішення даного питання.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій позовну вимогу підтримала в повному обсязі, просила позовну заяву задовольнити в повному обсязі, справу розглядати без її участі.

Представник Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву відповідно до якої просив провести судове засідання без представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 грудня 1997 року помер чоловік позивачки - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 1-ОЛ № 056532 від 22.12.1997 року виданого Іванівською сільскою радою Кіровоградського району Кіровоградської області.

Факт родинних відносин позивача з померлим ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР № 081886 та матеріалами цивільної справи.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку (загальна площа - 77,20 м.кв. житлова - 42,10 м.кв.) з господарсько-побутовими будівлями, який знаходиться в селі Іванівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області по вулиці Миру, буд. 67, який належить колгоспному двору, голова якого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 23 лютого 1989 року виконавчим комітетом Іванівської сільської Ради народних депутатів, на житловий будинок, що зареєстроване 23.02.1989р. в Обласному комунальному підприємстві «Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» реєстрова книга №1 запис № 99.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» за № 42123 від 14.11.2017 року встановлено, що житловий будинок за адресою: с. Іванівка, вул. Миру, 67, Кіровоградського району, Кіровоградської області станом до 01.01.2013 року зареєстровано за ОСОБА_4 ціле (повне), на підставі свідоцтва про право власності від 23.02.1989 року.

Відповідно до довідки за вих № 577 від 21 листопада 2017 року виданої виконкомом Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що станом на «15» квітня 1991 року у селі Іванівка по вулиці Миру,67, Кіровоградського району, Кіровоградської області, проживали і були зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 І-ОЛ № 001524, виданим Іванівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області встановлено, що ОСОБА_6 померла 28.04.1994 року.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. № 1347/02-31 від 20 грудня 2017 року встановлено, що державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями під номером 67, що знаходиться на вулиці Миру в селі Іванівка, Кіровоградського району, Кіровоградської області, після смерті ОСОБА_2, померлого 22 грудня 1997 року, оскільки правовстановлюючий документ, у звязку з припиненням існування колгоспного двору, оформлений відповідно до чинного законодавства.

Згідно з відповіддю за вих. № 63/01-09 від 29.01.2018 року Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, що після смерті ОСОБА_2, померлого 22.12.1997 року заяв про прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Іванівка, вул.Миру, 67, вартість майна становить - 51789 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України, передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою.

Відповідно до ст. 120, 123 Цивільного кодексу УРСР (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з підпунктом «а» пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 23 грудня 1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Відповідно до абзацу 2 підпункту «г» цього ж пункту постанови Пленуму на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Крім цього, на підставі Закону України від 16 грудня 1993 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» ст. 120 127 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) були виключені у зв'язку з прийняттям Закону України "Про власність". Отже, в даному випадку після зміни законодавства, майно та всі правовстановлюючі документи колгоспних дворів мали бути приведені у відповідність із законодавством, але цього не було виконано, тому свідоцтво про право власності, на підставі якого колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, належить будинок, розташований по вулиці Миру, 67 в селі Іванівка Кіровоградського району Кіровоградської області не відповідає чинному законодавству.

Таким чином, суд приходить до висновку, що інші колишній члени колгоспного двору не скористалися своїм правом на виділ частки з майна колишнього колгоспного двору, а тому спадкування житлового будинку має відбутися на загальних підставах, тобто житловий будинок має успадкувати позивач, як спадкоємець за законом, що прийняв спадщину.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлений позов ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування, слід задовольнити.

Судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного ст.ст. 15, 16, 328, 380, 382, 392, 1218 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 200, 235, 258, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради Кіровоградського району, Кіровоградської області, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 22 грудня 1997 року на житловий будинок (загальна площа - 77,20 м.кв. житлова - 42,10м.кв.) з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в селі Іванівка Кіровоградської області, Кіровоградського району, по вулиці Миру, 67.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до суду першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя «підпис»

З оригіналом згідно

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_7