Справа № 203/1392/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 18.04.2013 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 11.05.2016 року позичальник помер. 25.10.2016 року банком була направлена претензія кредитора до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори та 16.11.2016 року отримана відповідь про те, що претензію було переслано до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи. 29.05.2017 року банком отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2, який звернувся із заявою про прийняття спадщини є ОСОБА_1 25.07.2017 року останньому було направлено лист-претензію, яка задоволена не була. Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становила 8201 грн. 10 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 4207 грн. 11 коп., заборгованість по процентам в сумі 3743 грн. 99 коп., пеня в сумі 250 грн. В звязку з цим, позивач просив стягнути з відповідача, як спадкоємця прав та обовязків померлого позичальника, заборгованість останнього за кредитним договором в зазначеному вище розмірі.

В позовній заяві позивач в разі неявки його представника просив розглядати справу за його відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засіданні на неодноразові виклики не зявився, про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. В звязку з цим, судом у відповідності до ч.3 ст.211, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних в матеріалах справи доказів та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши доводи позовної заяви, дослідивши надані позивачем до заяви на підтвердження позовних вимог докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.3,6,11,525,627 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договір, який є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обовязково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18.04.2013 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, оформлений відповідною анкетою-заявою, яка містить підпис позичальника про ознайомлення його з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку та які разом становлять договір про надання банківських послуг (кредитний договір).

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КИ №688172 позичальник ОСОБА_2 помер 11.05.2016 року.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на день смерті останнього обліковується заборгованість в сумі 8201 грн. 10 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 4207 грн. 11 коп., заборгованість по процентам в сумі 3743 грн. 99 коп., пеня в сумі 250 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2016 року позивач направив до Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст.1281 ЦК України та 18.11.2016 року отримав відповідь про надсилання останньої за місцем заведення спадкової справи до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

В свою чергу остання листом від 17.05.2017 року, отриманим банком 29.05.2017 року повідомила, що після смерті ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на імя відповідача ОСОБА_1

17.07.2017 року позивачем на адресу останнього було направлено лист-претензію про погашення заборгованості за кредитним договором померлого спадкодавця, яка відповідачем залишена без реагування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (Спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у ст.1219 ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.3 ст.1268, ст.1269 ЦК України.

Так згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України).

Частиною першою ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Таким чином спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Разом з тим необхідно враховувати, що оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включається до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною 2 цієї норми. Саме на підставі норм ст.ст.1281,1282 ЦК України банк заявив вимоги до відповідача, як спадкоємця померлого позичальника.

Так, згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони повинні задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч.2 ст.1281 ЦК України. При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобовязаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору на момент смерті позичальника не скінчився та останній за життя протягом 2016 року користувався кредитною карткою. Про що свідчить розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Позичальник ОСОБА_2 помер 11.05.2016 року.

Позивач, як кредитор, заявив вимоги до спадкоємця померлого боржника шляхом направлення претензії кредитора на адресу нотаріуса в жовтні 2016 року. Після отримання 29.05.2017 року інформації про наявність спадкоємця відповідача ОСОБА_1 та прийняття ним спадщини, лист-претензію останньому направив 17.07.2017 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про дотримання позивачем строків, встановлених ст.1281 ЦК України, обґрунтованість предявленого позову та необхідність його задоволення в повному обсязі.

В звязку з цим, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 18.04.2013 року, яка утворилась станом на 11.05.2016 року, в сумі 8201 грн. 10 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 4207 грн. 11 коп., заборгованість по процентам в сумі 3743 грн. 99 коп., пеня в сумі 250 грн., в межах вартості успадкованого майна.

Відповідно до ст.141 ЦПК України також слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1762 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,525,549,609,612,616,627,629,638,642,1054,1216,1218, 1219,1220,1231,1268-1270,1296,1297 ЦК України, ст.ст2,4,5,10,11,12,76-80,141,211,223,247,258,259,263-268,280, 281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (49000, м.Дніпро, вул.Вознесенська,57/4) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського,1д, ), як спадкоємця померлого 11 травня 2016 року позичальника ОСОБА_2, заборгованість за кредитним договором від 18 квітня 2013 року, яка утворилась станом на 11 травня 2016 року, в сумі 8201 грн. 10 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту в сумі 4207 грн. 11 коп., заборгованість по процентам в сумі 3743 грн. 99 коп., пеня в сумі 250 грн., в межах вартості успадкованого майна.

Стягнути з ОСОБА_1 (49000, м.Дніпро, вул.Вознесенська,57/4) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (01001, м.Київ, вул.Грушевського,1д, ) судовий збір в сумі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено 06 листопада 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак