справа № 208/4363/16-ц
№ провадження 6/208/135/18
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Тур І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні Заводського ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 55929694 з виконання виконавчого листа № 208/4363/16-ц, виданого 27.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 19 649,94 грн. Зазначає, що боржником до теперішнього часу рішення суду не виконано, будь яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено. Зазначає, що боржник може виїжджати за межі України, а тому державний виконавець просить подання задовольнити, та тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Державний виконавець Заводського відділу ДВС м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 надала суду заяву, де подання підтримала та просила його задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали подання та матеріали цивільної справи, вважає, що подання підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів(посадових осіб),що підлягає примусовому виконанню в порядку,встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи,яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань,покладених на неї відповідним рішенням,на строк до виконання зобовязань за рішенням,що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4ст.441ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного)виконавця.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках-на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Судом встановлено, що на виконанні Заводського ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області перебуває виконавче провадження № 55929694 з виконання виконавчого листа № 208/4363/16-ц, виданого 27.12.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 19 649,94 грн..

Як вбачається з матеріалів справи боржник вказану суму боргу добровільно не сплатив, на виклики державного виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду не зявлявся, причини неявки не повідомляв.

Згідно матеріалів подання, державний виконавець неодноразово звертався до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України та було встановлено, що майно, належне боржнику на праві власності, на яке б можна було звернути стягнення, відсутнє.

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень.

Стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов'язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Справа «ОСОБА_3 проти України» від 15 жовтня 2009 року Європейський суд з прав людини вказав, що ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи,яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань,покладених на неї відповідним рішенням,на строк до виконання зобовязань за рішенням,що виконується у виконавчому провадженні.

Таким чином, вищезазначені обставини дають суду підстави вважати, що невжиття заходів щодо тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, а тому щодо ОСОБА_2 слід встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі наведеного,керуючись ст.258, 260-261,441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця Заводського відділу ДВС м. Камянське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, кв.№ 2, до виконання ним зобовязань згідно виконавчого провадження № 55929694, покладених на нього виконавчим листом № 208/4363/16-ц, виданого 27.12.2017 року на виконання рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 березня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 19 649,94 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи,якому повна ухвала суді не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин,крім випадків,зазначених у частині другій статті 358ЦПК України.

Суддя Похваліта С. М.