Справа № 462/5363/18
УХВАЛА

08 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

з участю секретаря Зубрицької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові заяву представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Кирилюка А.М. у справі №462/5362/18,

встановив:

29.10.2018 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про відвід судді Кирилюка А.М. від подальшого розгляду справи №462/5363/18 за позовом Львівського комунального підприємства «Сигнівка» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 листопада 2018 року заява про відвід головуючому по справі судді Кирилюку А.М. передана на розгляд судді Пилипюк Г.М.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першої статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Частиною 8 ст. 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи наведене, судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України визначенні підстави для відводу (самовідводу) судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 підставою для відводу судді Кирилюка А.М. є те, що останній виніс ухвалу про відкриття провадження, яка на думку відповідачів та їх представника є незаконною. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вважають вказаний позов безпідставним, оскільки суддя Залізничного районного суду м, Львова ОСОБА_5 впродовж 2014, 2017 років вже розглядала справу № 462/5972/14-ц за позовною заявою ЛКП «Сигнівка» в якій вимагали стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 борг ніби то за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 8506,43грн. Справа № 462/5972/14-ц за ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2017 суддею Руміловою Н.М залишена без розгляду через неявку представників в судові засідання протягом 2016, 2017 років, у звязку із чим вважають, що позивач фактично відмовився від позову.

Крім того, свою заяву про відвід судді мотивують також тим, що при ознайомленні з матеріалами справи 26.10.2018 року, представник відповідача ОСОБА_2 виявив, на його думку, грубі порушення норм процесуального та матеріального права, яка полягає в поданні повної заяви неналежним позивачем ЛКП який не надав доказів наявності у відповідачів боргу за порушення договору, та не сплатив судовий збір який замаскував двома платіжними дорученнями № 2470 від 07.02.2017 (сплачено 1600,00грн.) та №1020 від 30.01.2018 (сплачено 176,20грн.). Крім того зазначає, що фальшивість, незаконність платіжного доручення №2470 підтверджується тим, що позивач не міг завчасно за рік і сім місяців наперед сплатити неповний судовий збір в розмірі 1600 грн. в якому не зазначені прізвища відповідачів і в штампі банку не вказана дата зарахування платежу. Також вважає, що фальшивість, незаконність платіжного доручення № 1020 доведена тим, що позивач не міг завчасно за сім місяців наперед сплатити неповний судовий збір в розмірі 176,20грн. (в 10 разів менше необхідних 1760грн.) хоча вказав прізвища відповідачів.

Відтак вважає, що суддя Кирилюк А.М. порушив ст. 190 ЦПК України, що свідчить про упереджене ставлення до відповідачів як сторони процесу і що дає підстави вважати, що суддя заінтересований у результаті розгляду справи.

Заявлений відвід зводиться до незгоди відповідача з процесуальними діями, а обставини, які б слугували підставами для відводу судді згідно ст. 36 ЦПК України відсутні.

Згідно з частиною 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об'єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Суд не вбачає підстав для відводу судді Кирилюка А.М. визначених ст. 36 ЦПК України, оскільки наведені заявником доводи зводяться по суті до незгоди з процесуальними діями судді та дані мотиви не можуть бути підставою для відводу, відтак у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді Кирилюка А.М. у справі №462/5362/18 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. М. Пилипюк

Оригінал ухвали.