АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суд апеляційної інстанції у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Кулікова С.В.
при секретаріПотапьонок К.В.,
за участю: позивача ОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_9 до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Івана Франка, 4» про усунення перешкод у здійсненні права користування та зобов'язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вимогами про усунення перешкод у здійсненні права користування та зобов'язання вчинити дії. /а.с. 3-6/

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року, позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача. /а.с.32-33/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_5 - ОСОБА_8 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14.09.2017 р., скасувати та передати справу на новий розгляд.

№ справи 761/9265/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/750/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на незаконність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Зазначала, що залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не врахував поважність причин першої неявки в судове засідання на 01.06.2017 р., та те, що позивач перебував за межами м. Києва, про що є відповідні докази. Після чого 29.08.2017 р. у позивача змінився представник. Вважає, що судом першої інстанції не враховано, що ані представник позивача, ані позивач належним чином про судове засідання, яке відбулось 14.09.2017 р., повідомлені не були. Вказувала на те, що її було проінформовано про те, що суддя Савицький О.А. знаходиться у щорічній відпустці, яка триватиме до 22.09.2017 р., а про час та дату нового засідання позивача буде повідомлено додатково. Зазначала, що через перервану відпустку, яка мала тривати до 22.09.2017 р., суддя вирішив розглянути справу за відсутності позивача, автоматично не надавши можливості позивачу надати свої пояснення по справі. В частині допущених процесуальних порушень зазначала про відсутність технічного запису, що є суттєвим порушенням та підставою для скасування ухвали.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, ч. 6 ст. 147 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", п. 3 Розділу XII Перехідних положень ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, її представника, представника відповідача, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції керувався нормами ч. 3 ст. 169 ЦПК України /в ред. від 03.08.2017 р./ про те, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України /в ред. від 03.08.2017 р./ про те, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Встановивши, що позивач не повідомляв суду про зміну свого місця проживання, а тому повістки на 01 червня та 14 вересня 2017 року були надіслані на останню відому суду адресу, зазначену ним у позовній заяві, та повернулись до суду з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» , тобто позивач за повідомленням пошти для отримання кореспонденції не з'явився або за вказаною адресою не проживає, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач у розумінні положень ч. 4 ст. 76 та ч. 1 ст. 77 ЦПК України належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи на 01 червня 2017 р. та 14 вересня 2017 р., про що свідчить розписка представника позивачки ОСОБА_5, що відповідно до вимог ст.ст. 77, 169, 207 ЦПК України є безумовною підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно пункту 9 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

В судове засідання на 01.06.2017 р. позивачі не з'явились, представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_12 зверталась з клопотанням про відкладення розгляду справи /а.с.14/, конверт з судовою повісткою на ім'я позивача ОСОБА_9 повернувся за закінченням терміну зберігання. / а.с. 13/

В судове засідання на 14.09.2017 р. позивачі не з'явились, конверти з судовими повістками повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання. /а.с. 26-28/

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що належним повідомленням про судове засідання є вручення судової повістки, а не повернення конверту за закінченням терміну зберігання.

В матеріалах справи відсутні належні докази повідомлення позивача ОСОБА_9 про судові засідання на 01.06.2017 р. та 14.09.2017 р., конверти, що повернулись на адресу суду за закінченням терміну зберігання не можуть вважатись належним повідомленням.

Щодо позивача ОСОБА_5, слід також зазначити, що про судове засідання 14.09.2017 р. ані вона, ані її представник також не були повідомлені, водночас, у реквізитах зустрічного позову зазначено її номер телефону як засіб зв'язку, на що суд першої інстанції також повинен був звернути увагу, здійснюючи повідомлення про дату та час розгляду справи.

Одночасно судом апеляційної інстанції було встановлено, що ще 14.07.2016 р. ОСОБА_9 надав ОСОБА_5 нотаріально посвідчу довіреність, представляти його інтереси в тому числі і у судах всіх інстанції.

ОСОБА_5 було роз'яснено про її обов'язок інформувати суд першої інстанції про наявність у неї функцій представника та вимоги ст.ст. 43, 44 ЦПК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду є передчасним.

Відповідно до п. 2, 3, 4, ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись п. 2, 3, 4, ч. 1 ст. 379 ЦПК України, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року -задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 вересня 2017 року -скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: