КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1236/2018
Справа № 755/8728/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 листопада 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва в складі судді Яровенко Н.О., постановлену в м. Київ 08 серпня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі № 755/8728/18 у зв'язку з нововиявленими обставинами,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

У липні 2018 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі № 755/8728/18, яким стягнуто із нього аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Заяву мотивував тим, що розгляд справи відбувався в порядку наказного провадження, тобто без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, відповідно про розгляд даної справи ОСОБА_1 не було відомо, він був позбавлений можливості подавати до суду власні докази, що призвело до прийняття судом рішення без встановлення істотних для справи обставин.

Так, судом не було враховано те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи довічно, йому визначено особливі умови праці, має діагноз цукровий діабет тип І, важка форма, знаходиться під постійним наглядом лікаря ендокринолога, а також потребує інсулінотерапії за інтенсивною схемою. Оскільки йому не було відомо про розгляд справи про стягнення аліментів та в зв'язку з тим, що його стан здоров'я та матеріальне становище погіршилось та існує необхідність в постійному інтенсивному лікуванні, він вимушений звертатись до суду з заявою про скасування судового наказу.

Просив скасувати судовий наказ Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі № 755/8728/18 відмовлено.

Заявник ОСОБА_1, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та зменшити розмір аліментів.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався ст. 423 ЦПК України, на п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 12 липня 2012 року у справі № 6-12478св12, згідно якої для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї із обставин, визначених у ст. 182 СК України; роз'яснення п. п. 3, 4, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії», рішення від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови», згідно яких процедура скасування остаточного судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Вказував, що суд першої інстанції, постановлюючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про скасування судового наказу, не вивчав матеріали та не надавав оцінку наданим доказам. Суд виходив лише із тих документів, які надавалися позивачем, і на момент винесення судового наказу суду не було відомо про тяжку хворобу та про інвалідність відповідача. Суттєві обставини (інвалідність, тяжка хвороба, на підтримання життя в результаті якої потрібно витрачати великі кошти) стали підставою для звернення із заявою про скасування судового наказу.

Зазначав також, що у випадку задоволення заяви про скасування судового наказу необхідно закривати справу про видачу судового наказу, оскільки буде спір про розмір стягуваних аліментів.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені заявником обставини не можуть бути підставою для скасування судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 14 червня 2018 року по справі № 755/8728/18 у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки вони не можуть оцінюватись як нововиявлені в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Як вбачається із матеріалів справи, в червні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Вказувала, що перебуває з ОСОБА_1 у шлюбі, під час якого народжені діти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З квітня 2018 року вони з відповідачем проживають окремо і не ведуть спільного господарства, наразі вирішується питання про розлучення. Діти проживають з нею, відповідач усунувся від їх утримання, жодної допомоги їй не надає, на його утриманні немає інших дітей та осіб, які потребують обов'язкового утримання з боку відповідача. Посилаючись на ч. 5 ст. 183 СК України, просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно.

Заявником надано копію свідоцтва про шлюб, укладений з ОСОБА_1 01 вересня 2007 року, а також копії свідоцтв про народження дітей.

14 червня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі № 755/8728/18, яким на підставі ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 160, 161, 162, 163, 167, 168 ЦПК України стягнуто з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 червня 2018 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття; після чого у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а. с. 23).

Копію судового наказу направлено на адресу стягувача та боржника, який отримав його 23 червня 2018 року (а. с. 25).

05 липня 2018 року боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами, до якої додав на підтвердження таких нововиявлених обставин копію довідки КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва» від 07 травня 2018 року № 703 про те, що ОСОБА_1 знаходиться під постійним наглядом лікаря ендокринолога, потребує інсулінотерапії за інтенсивною формою введення, має діагноз цукровий діабет тип 1 важкої форми, стан субкомпенсації, діабетична периферична полінейропатія; копію пенсійного посвідчення по інвалідності 3 групи з дитинства; копію довідки МСЕК № 017892 від 22 квітня 2002 року щодо безтермінового встановлення інвалідності 3 групи з дитинства і висновку про умови та характер праці - робота в приміщенні без тривалої ходьби з обмеженням фізичного навантаження (а. с. 31 - 33).

В заяві ОСОБА_1 вказував, що оскільки йому не було відомо про розгляд справи про стягнення аліментів, на даний час стан здоров'я та матеріальне становище його погіршилося та існує необхідність в постійному інтенсивному лікуванні, змушений звертатися із заявою про скасування даного судового наказу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Оскільки заявником ОСОБА_4 заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, і дана вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, судом видано судовий наказ.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно до роз'яснень п. 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», передбачений главою 4 розділу V ЦПК перегляд судових рішень, що набрали законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами є самостійною стадією цивільного процесу, в якому судом перевіряється наявність чи відсутність правових підстав для цього - юридичних фактів, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, хоча їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК порушує принцип правової визначеності та право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(РИМ, 4.XI.1950).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, обставинами, які можуть впливати на видачу або невидачу судового наказу у разі стягнення аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей, як і просила ОСОБА_4 і про що саме був виданий судовий наказ, є лише встановлення чи оспорювання батьківства (материнства) та необхідність залучення інших заінтересованих осіб.

Виходячи із вищевикладеного, не мають правового значення для розгляду даної справи і відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги, що судом не враховано стан здоров'я заявника та необхідність його інтенсивного лікування.

Відтак, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що при видачі судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України.

Наявність підстав, якими боржник обґрунтовує свою заяву про скасування судового наказу, не могли бути підставою з огляду на вимоги ст. 165 ЦПК України для відмови у видачі судового наказу, а тому і не могли б призвести до іншого результату судового розгляду.

Із цих же підстав апеляційний суд відхиляє посилання апеляційної скарги на ч. 1 ст. 182 СК України, оскільки п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачає стягнення судом аліментів на утримання дітей в зазначених у цій статті розмірах у спрощеному порядку.

З огляду на викладене апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в ухвалі від 08 серпня 2018 року про те, що обставини, на які посилається заявник як на нововиявлені, не можуть вважатися такими.

Також апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2012 року у справі № 6-12478св12, в якій зазначено, що для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї із обставин, визначених у ст. 182 СК України, оскільки відповідно до ст. 192 СК України зміна розміру аліментів здійснюється рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, а не в порядку перегляду судового наказу у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Під час розгляду апеляційної скарги представник заявника наполягав на тому, що стан здоров'я ОСОБА_1 унеможливлює стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному судовим наказом, а отже виникає спір про право.

Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Тобто, ОСОБА_1 не позбавлений можливості для захисту своїх прав звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів із наведених ним в заяві та апеляційній скарзі підстав.

Крім того, апеляційний суд враховує, що згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка відповідно до статті 9 Конституції України діє як складова національного законодавства України, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчим органами, першочергова увага приділяються якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2018 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.