Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1419/17

22 січня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Скоблей О.В.

позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом в будинку № 189-а, по вул.Нижня в с.Гаврилівка, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

В обгрунтування позову позивач посилається на те, що згідно договору дарування, посвідченого 04.08.1998 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального окуругу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № А-626, вона є власником будинку, що знаходиться по вул.Нижня, 21, в с.Гаврилівка, Надвірнянського районуІвано-Франківської області.

Номерацію даного будинку в с.Гаврилівка Надвірнянського районуІвано-Франківської області змінено з "вул.Нижня, 21" на "вул.Нижня, 189-А".

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 29.04.1998 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, вона після розірвання шлюбу залишила собі дошлюбне прізвище "Бойчук".

З відповідачем по справі, ОСОБА_3 вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах на протязі п'ятнадцяти років, а тому зареєструвала останнього в даному житловому будинку.

З 2015 року вона з відповідачем ОСОБА_3 разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Останній створив нову сім'ю, з якою проживає в іншому житловому будинку в даному населеному пункті.

Таким чином з 2015 року і включно по даний час ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї.

Реєстрація у вказаному будинку відповідача ОСОБА_3 порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Просить позов задоволити та визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: с.Гаврилівка, по вул.Нижня, будинок № 189-а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення йому поштових відправлень, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх вимог, та, з'ясувавши фактичні обставини, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого 04.08.1998 року приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального окуругу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № А-626, ОСОБА_2 є власником будинку, що знаходиться по вул.Нижня, 21, в с.Гаврилівка, Надвірнянського районуІвано-Франківської області (а.с.12).

Згідно технічного паспорта на житловий будинок, ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що знаходиться по вул.Нижня, 21, в с.Гаврилівка, Надвірнянського районуІвано-Франківської області (а.с.6-9).

Згідно довідки Гаврилівської сільської ради Надвірнянського районуІвано-Франківської області від 09.06.2017 року за №701, в с.Гаврилівка Надвірнянського районуІвано-Франківської області змінено номерацію будинку з "вул.Нижня, 21" на "вул.Нижня, 189-А" (а.с.10).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 29.04.1998 року Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, позивач після розірвання шлюбу залишила собі дошлюбне прізвище "Бойчук" (а.с.13).

З відповідачем по справі, ОСОБА_3 позивач перебувала у фактичних шлюбних відносинах на протязі п'ятнадцяти років, а тому зареєструвала останнього в даному житловому будинку, що стверджується довідкою Гаврилівської сільської ради Надвірнянського районуІвано-Франківської області від 09.06.2017 року за №702 (а.с.11).

З 2015 року ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_3 разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Останній створив нову сім'ю, з якою проживає в іншому житловому будинку в даному населеному пункті.

Таким чином з 2015 року і включно по даний час ОСОБА_3 за вищевказаною адресою не проживає, що стверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеними депутатом Гаврилівської сільської ради Надвірнянського районуІвано-Франківської області (а.с.14, 43).

Реєстрація у вказаному будинку відповідача ОСОБА_3 порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки вона не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Крім того, відповідач не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участі у спільному побуті. Реєстрація відповідача у вказаному будинку порушує права позивача та законні інтереси як власника, оскільки ОСОБА_2 не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника житла таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно ст.7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 не існує жодних домовленостей щодо збереження за ним права користування житлом у разі його відсутності за місцем реєстрації понад один рік у належному позивачу на праві приватної власності житловому будинку, що знаходиться за адресою: с.Гаврилівка, по вул.Нижня, будинок № 189-а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Реєстрація відповідача у належному позивачу на праві власності житловому будинку створює позивачу перешкоду у здійсненні ним права власності, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.319, 346, 391, 405 ч.2 ЦК України, ст.ст.7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовільнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: с.Гаврилівка, по вул.Нижня, будинок № 189-а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 01.02.2018 року.