Справа № 521/465/18
Провадження №4-с/521/47/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді: Мирончук Н.В.,

при секретарі судового засідання:ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 на дії та бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області,-

В С Т А Н О В И В:

Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» звернулася до суду зі скаргою до Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 на дії та бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області.

Судовий контроль за виконанням судових рішень унормований Розділом VIІ ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 із змінами, внесеними згідно із Законами № 2229-VIII від 07.12.2017, № 2234-VIII від 07.12.2017 (далі - ЦПК України) та регламентуються статтями 447-453 цього Кодексу.

За положеннями частин першої та другої статті 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У судове засідання представник заявника, Боржник та виконавець Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 надали заяви про розгляд скарги без їх участі.

Представник заявника у своїй письмовій заяві до суду просив скаргу задовольнити та визнати бездіяльність Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 неправомірною та зобовязати його або будь-яку іншу уповноважену особу звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для вчинення опису та всіх необхідних дій, спрямованих на примусову реалізацію арештованого майна.

Виконавець Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні скарги, надавши до суду матеріали виконавчого провадження, копію подання до суду про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для вчинення опису та всіх необхідних дій, спрямованих на примусову реалізацію арештованого майна та ухвали суду за результатами розгляду зазначеного подання.

Боржник ОСОБА_3 надав заяву, в якій вказав, що розраховує на законне рішення суду по вказаній скарзі.

Вивчивши скаргу, надані учасниками справи письмові заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного.

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03 листопада 2016 року стягнуто з на користь ПАТ «Укрсиббанк» з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 229 464грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3441 грн..

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 19 квітня 2017 року по справі №521/7025/16-ц було замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Постановою Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 від 20.11.2017 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 229 464грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 3441 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При вивченні виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

Після відкриття виконавчого провадження, Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 за ВП №55209549 було винесено постанови про арешт коштів боржника та про розшук майна боржника, а також направлено в різні установи, у тому числі і банків запити, звідки отримано більше тридцяти відповідей. (а.с.31-65, 79).

Також, Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 було підготовлено подання до суду про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_2 для вчинення опису та всіх необхідних дій, спрямованих на примусову реалізацію арештованого майна, на яке ним отримано ухвалу суду від 11.01.2018 р. за результатами розгляду зазначеного подання.(а.с.66-69).

Отже, виконавець звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_2, про яке просить скаржник зобовязати виконавця.

Вказане спростовує ствердження скаржника, щодо необхідності примусити приватного виконавця звернутися з таким поданням до суду.

Крім того, Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 звернувся з поданням до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.(а.с.70-74).

Окрім того, Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 було підготовлено та направлено запити до ДФС України, Прикордонної служби України, Державної міграційної служби України, Держгеокадастру, ЖКСу, Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Держагенства рибного господарства України, ГУ Держпродспоживслужби, Міністерства внутрішніх справ України, КП «БТІ» Одеської міськради, Держслужби України з питань праці, Національного депозитарія України, складено ряд Актів, витребувано інформації з реєстрів прав власності та отримано відповіді з інших установ ( а.с.80-120).

Отже, з метою здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні для досягнення реального виконання судового рішення про стягнення боргу, Приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 здійснюються всебічні заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби визначений у ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1 вказаної правової норми рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Положення ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» кореспондуються зі ст. 447 ЦПК України, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України. у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, ст. 451 ЦПК України, передбачені рішення, які суд приймає за результатами розгляду скарги.

Прийняття рішення про зобовязання звертатися до суду із поданням, про яке просить скаржник у своїй скарзі, статтею 451 ЦПК України, не передбачено.

Крім того, у судовому засіданні встановлено, що з таким поданням Приватний виконавець Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 звертався до суду, та його подання було судом розглянуто, про що свідчить ухвала суду від 11.01.2018 року.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні та, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги скаржника, а тому підстав для задоволення скарги не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншою посадовою особою органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволені скарги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Оскільки, підстави для задоволення скарги відсутні, у відповідності до ст.452 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника.

Керуючись ст.ст. 259, 260, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про визнання бездіяльності Приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області ОСОБА_2 неправомірною та зобовязання його або будь-яку іншу уповноважену особу звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_1 для вчинення опису та всіх необхідних дій, спрямованих на примусову реалізацію арештованого майна, відмовити.

Згідно зі ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбаячені ст.353, 355 ЦПК України.

Суддя Н.В.Мирончук