Справа № 2-1349/2006
Провадження № 2-п/456/22/2018
УХВАЛА

судового засідання

29 жовтня 2018 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Яніва Н. М. ,

за участю секретаря Сунак Н. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву військової частини НОМЕР_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебувала зазначена цивільна справа.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006р. позовні вимоги позивача задоволено, ухвалено, стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 компенсацію за речове майно в сумі 2084,52 грн. та судові витрати в сумі 81 грн., а всього 2165,52 грн.. Рішення постановлено як заочне.

02.10.2018р. представник відповідача звернувся до суду із заявою про перегляд цього рішення вказуючи, що при прийнятті такого суд виходив із приписів ст.224 ЦПК України у редакції яка діяла на момент прийняття рішення. Також, Стрийським міськрайонним судом Львівської області при розгляді справи було порушено вимоги ст.127 ЦПК України у редакції, яка діяла на момент прийняття рішення по справі, а саме, копія ухвали про відкриття провадження невідкладно після постановлення надсилається особам, які беруть участь у справі, а також копії позовної заяви та доданих до неї документів. Перелічені вище документи судом не були надіслані до військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про порушення норм процесуального права. Відповідач по справі не був попереджений про час і місце розгляду справи, не брав участі у судовому засіданні і не мав можливості використати свої законні права при розгляді справи не з власної провини, а через порушення судом норм чинного законодавства. Також, в порушення вимог ст. 222 ЦПК України на адресу військової частини НОМЕР_1 суд не надіслав інформацію про ухвалення по даній справі судового рішення, чим було порушено права військової частини на подання заяви про скасування заочного рішення. Факт неотримання вказаної інформації підтверджується відповідною довідкою військової частина НОМЕР_1 . Крім того, судом неправильно застосувано норми матеріального права, а саме з січня 2001 року набула чинності нова редакція ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України' від 06.12.1991р. № 1934-ХІІ, згідно якої виплата грошової компенсації замість речового майна була передбачена законодавством України в період до 11.03.2000 року. Таку ж правову позицію щодо цього питання займає Верховний суд України, який у своїй постанові від 19.02.2013 року звернув увагу на те, що виплата грошової компенсації замість речового майна для військовослужбовців, які були звільнені із служби, була передбачена законодавством України в період до 11.03.2000 року. Однак, в рішенні Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006 року зазначається, що ОСОБА_1 було звільнено з військової служби 29.11.2005 року. З огляду на вище викладене, незрозуміло чому суд задовольнив вимоги позивача повністю та зобов`язав військову частину виплатити відповідну компенсацію за не отримане речове майно у тому числі за проміжок часу після 11.03.2000 року. Також, оскільки в судовому засіданні вирішувалось питання про стягнення коштів державного бюджету, суд повинен був

залучити до участі представника Державного казначейства України, як третю особу на стороні військової частини. З наведених підстав просять скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006р.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 підтримав подану ними заяву, пославшись на обставини викладеній у ній, та просить скасувати рішенняСтрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006р..
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив щодо вимог заяви про скасування заочного рішення, вказує, що про існування такого військовій частині було відомо ще у 2008 році, оскільки саме тоді рішення було виконане, та проведено стягнення, тому просить залишити спірне рішення без змін.
Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід залишити без задоволення з таких міркувань.

05.05.2006 р. Стрийським міськрайонним судом Львівської області по цивільній справі № 2-1349/2006 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за речове майно, ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено, ухвалено стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , компенсацію за речове майно в сумі 2084,52 грн. та судові витрати в сумі 81 грн., а всього 2165,52 грн..
Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно дост.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.
Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.
Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.
Відповідно до положень ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Так, як вбачається з рішення суду від 05.05.2006р. відповідач був повідомлений про день та час судового засідання (в якому постановлено спірне рішення) належним чином. Причину неявки в судове засідання, відповідач не повідомив, відтак, суд вважав таку неявку в судове засідання неповажною, а тому судом було ухвалено заочне рішення.
Встановити інші дані про належність повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, зокрема оглянувши матеріали справ, не представляється можливим, оскільки справа № 2-1349/2006 знищена, залишився тільки оригінал рішення. Що стверджується, довідкою Стрийського міськрайонного суду Львівської області згідно якої, цивільна справа № 2-1349/2006 за позовом ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про виплату грошової компенсації за речове майно на

даний час знищена. Тому надати таку для розгляду заяви про перегляд заочного рішення по вказаній справі не представляється можливим. Оригінал рішення знаходиться у зшитку №№ 2-1220-2-1459 за 2006 рік.
Так, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, та безпосередньо саме рішення, суд приходить до висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки суд не має змоги перевірити чи досліджувались такі докази в ході судового розгляду.
Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст.287,288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про перегляд заочного рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення компенсації за речове майно - відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий суддя Н. М. Янів