ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 612/269/18

Провадження № 22-ц/818/122/18

31 жовтня 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2

відповідач Софіївська сільська рада Близнюківського району Харківської області

третя особа приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко Олег Іванович

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 03 липня 2018 року у складі судді Масло С.П. по цивільній справі № 612/269/18 за позовом ОСОБА_1 до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко Олег Іванович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, третя особа: приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко Олег Іванович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування позову зазначає, що з 11 грудня 1971 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

Її чоловік ОСОБА_5 20 червня 1964 року повторно отримав свідоцтво про народження, в якому всі записи були виконані на російській мові і було записане прізвище «ОСОБА_5». В паспорті російською мовою також записано «ОСОБА_5». І лише в свідоцтві про одруження робітниками ЗАГСу допущено помилку і записали прізвище її чоловіка як ОСОБА_5, а її , відповідно «ОСОБА_1».

29 листопада 2011 року ОСОБА_5 як колишній член колгоспу отримав державний акт на право приватної власності на землю загальною площею 11,2 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер.

23 грудня 2017 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено. Підстава відмови - вона не проживала разом з чоловіком, оскільки зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 27 липня 2010 року по теперішній час, а її чоловік на момент смерті зареєстрований за адресою: смт. Брусилів Житомирської області. До 2005 року вони мешкали у рідному селі, а після смерті батьків переїхали до смт. Брусилів та вона там проживала без реєстрації. Також їй відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини. Вважає, що пропустила строк у зв'язку з тим, що є людиною поважного віку, постійно хворіє, діти забрали її до себе в м. Київ для догляду.

Просить визнати причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною та надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5, встановити юридичний факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 був на момент його смерті її чоловіком.

Представник відповідача Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа приватний нотаріус Брусилівського нотаріального округу Отрищенко О.І. в судове засідання не з'явився.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 03 липня 2018 року позов ОСОБА_1- задоволено частково.

Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачкою надано належні та допустимі докази, що ОСОБА_5 та ОСОБА_5 є однією особою. Отже, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, є чоловіком ОСОБА_1.

Щодо відмови у визначенні додаткового строку, то позивачем не доведено що у неї не було реальної можливості після смерті ОСОБА_5 вчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Юридична необізнаність позивача у даному випадку не має значення, оскільки по справі не встановлено, що позивач був позбавлений можливості отримати юридичну допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду у частині відмови у задоволенні позову скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

На час смерті чоловіка вона проживала разом з ним, фактично прийняла спадщину, однак заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавала, але і про відмову від спадщини не заявляла.

Також зазначає, що 17 жовтня 2018 року вона звернулась до приватного нотаріуса щодо оформлення заяви для прийняття спадщини, на що отримала відповідь, що у неї не співпадає прізвище з чоловіком, а тому необхідно звертатись до суду. Нотаріус роз'яснив, що так як вона фактично мешкала з чоловіком, то є такою, що прийняла спадщину. Звернувшись до фахівців у галузі права, їй повідомили щодо необхідності отримати офіційну відповідь від нотаріуса з приводу причин відмови в прийнятті заяви про прийняття спадщини.

Відповідач Софіївська сільська рада Близнюківського району Харківської області та третя особа: приватний нотаріус Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області Отрищенко О.І. відзиву на апеляційну скаргу не надали.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 11 грудня 1971 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, після реєстрації якого чоловікові та дружині присвоєно прізвища - «ОСОБА_5» та «ОСОБА_1».

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 помер. В свідоцтві про смерть його прізвище зазначено як «ОСОБА_5».

Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка розташована на території Софіївської сільської ради Близнюківського району Харківської області, розміром 11,02 га в межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки - ведення сільськогосподарського виробництва.

23 грудня 2017 року постановою приватного нотаріусу Брусилівського нотаріального округу Отрищенка О.І. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не проживала разом з чоловіком та була зареєстрована за іншою адресою, у зв'язку з чим пропустила встановлений законодавством строк на прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що доказів поважності незвернення до нотконтори протягом шестимісячного строку позивачкою не надано, а тому підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини не вбачається.

Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого вказаною статтею, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що вона є людиною похилого віку, постійно хворіє та не мала змоги вчасно подати заяву.

Між тим, доказів щодо наявності захворювання протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яке б мало тяжкий, тривалий або постійний характер хвороби та унеможливлювало звернення до нотаріуса позивачем не надано.

Наведені позивачкою обставини не підтверджують існування об'єктивних та непереборних труднощів для реалізації свого права на прийняття спадщини протягом встановленого статтею 1270 ЦК України строку. Такі обставини не є такими, що позбавили її можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори з відповідною заявою, а тому відсутні підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання позивачки щодо сумісного проживання з спадкодавцем на час його смерті не є підставою для визначення такого строку, оскільки стосуються обставин щодо фактичного прийняття спадщини та мають вирішуватися в іншому порядку.

Закон не пов'язує факт сумісного проживання з спадкодавцем та встановлення такого факту саме з вирішенням питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За таких обставин підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

В іншій частині рішення суду не оскаржується та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 03 липня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко