Провадження № 2/161/4010/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 листопада 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів.

Свій позов мотивує тим, що 10 липня 2017 року Луцьким міськрайонним судом було ухвалено рішення про стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. На теперішній час у відповідача змінилося матеріальне становище, останній був звільнений із офіційного місця роботи та досить часто виїжджає на заробітки у ОСОБА_7, а також неофіційно працює в Україні, коли перебуває у Луцьку. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дітей підлягає збільшенню у зв'язку з тим, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у разі достатності заробітку(доходу) платника аліментів.

А тому, просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 (дві) тисячі гривень, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Разом з тим, просить стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 05.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання з викликом сторін.

Позивач та її представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав, просили позов задовольнити. Додатково суду пояснили, що відповідач добровільно сплачував аліменти на дітей, виконавчий лист для примусового виконання не предявлявся. Однак збільшився прожитковий мінімум на дитину. Позивач свого житла не має, винаймає його разом з дітьми з червня 2017 року. Зарплата позивача складає близько 7000 в місяць, на забезпечення всіх потреб не вистачає. У відповідача є свій житловий будинок і земельна ділянка в м. Луцьку, по вул. Тарасова, 79/2. Відповідач постійно працює за кордоном.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на предявлений позов відповідач не подавав.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши доводи сторони позивача, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5).

Неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживають з матірю та перебувають на її утриманні. Відповідач ОСОБА_4 проживає окремо.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 липня 2017 року ухвалено стягувати аліменти з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 2000 (дві) тисячі гривень щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.9).

Вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, які зобов'язаний сплачувати відповідач на користь позивача, суд виходить з наступних мотивів та положень закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 180 СК України установлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України в діючій редакції розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатньості заробітку (доходу) платника аліментів.

З положень Закону України від 07.12.2017 року №2246-VІІІ «Про державний бюджет на 2018 рік» слідує, що розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня 2018 року - 1944 грн., з 1 грудня 2018 року - 2027 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з положеннями ст. 192 СК України та абз. 1 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Стаття 18 Конвенції про права дитини визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Суд вважає, що після постановлення рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.07.2017 року матеріальний стан позивача погіршився через інфляційні процеси в Україні, підвищення вартості життя, а також в звязку з тим, що молодша дитина почала відвідувати школу з платним харчуванням, що підтверджується листом КЗ «Луцька ОСОБА_8 ступенів № 2 Луцької міської ради Волинської області» від 28.092018 № 01-26/259.

Однак, всупереч вимогам ЦПК України, за якими кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності, позивач не довела достатньості заробітку (доходу) платника аліментів для стягнення їх в заявленому в даному позові розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно. В позовній заяві лише зазначено, що відповідач ніде не працевлаштований та досить часто виїжджає на заробітки у ОСОБА_7, а також неофіційно працює в Україні, коли перебуває у Луцьку.

За встановлених обставин, суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, оскільки такий розмір відповідатиме інтересам дітей та буде необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. Такий розмір аліментів суд вважає достатнім і справедливим.

Щодо вимоги позивача про стягнення збільшеного розміру аліментів починаючи з дня пред'явлення позову, то така вимога не ґрунтується на вимогах закону, оскільки, відповідно до ст. 191 СК України, від дня пред'явлення позову присуджуються лише аліменти на дитину, а аліменти у збільшеному/зменшеному розмірі повинні стягуватися від дня набрання рішенням законної сили, про що також надано роз'яснення в абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Частиною 2 ст. 184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Обов'язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме, положеннями ст. 184 СК України, що зобов'язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 180 184, 192 Сімейного кодексу України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_4 на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 10 липня 2017 року.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: м. Луцьк, вул. Тарасова, 79/2, РНОКПП не відомий) в користь ОСОБА_2 (адреса: м. Луцьк, вул. Шота Руставелі, 9/230, РНОКПП НОМЕР_1) на утримання дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: м. Луцьк, вул. Тарасова, 79/2, РНОКПП не відомий) в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 08.11.2018.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій