ЄУН № 336/6338/17
пр. № 2/336/415/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

09 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, законного представника третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_8, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_9, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про вселення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_8, вказавши, що на підставі ордеру квартира АДРЕСА_1 надана для проживання його родині у складі чотирьох осіб: позивача, відповідача та двох їх дітей, які на цей час є повнолітніми. На час звернення з позовом в квартирі, яка не приватизована, зареєстровані проживаючими шестеро осіб: позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_8, їх донька ОСОБА_4 та троє онуків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 15.06.2017 року, скориставшись відсутністю у квартирі ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_8 зачинила квартиру, змінила замки та відмовилась пускати позивача до квартири. Вказуючи, що має право мешкати у квартирі, позивач просив вселити його у квартиру АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсягу, додатково пояснив, що з ОСОБА_8 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1974 року до 1991 року та мають від шлюбу двох повнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_10 Після розірвання шлюбу ОСОБА_8 вийшла заміж знову та мешкала деякий час у чоловіка, знявшись з реєстрації у спірній квартирі, однак, після розірвання другого шлюбу ОСОБА_8 повернулась мешкати до квартири та без згоди позивача зареєструвалась проживаючою у квартирі. Друга донька подружжя - ОСОБА_10 виписалась з квартири давно, оскільки набула іншого житла. Під час проживання у квартирі між мешканцями постійно виникали конфлікти, які провокувала ОСОБА_8 15.06.2017 року ОСОБА_8 знову почала сваритись, а ОСОБА_1, щоб уникнути конфлікту, пішов з квартири. ОСОБА_4 в цей час була на роботі, а неповнолітні ОСОБА_5, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 гуляли на вулиці. Через деякий час ОСОБА_1 повернувся, але не зміг потрапити до квартири, оскільки у квартирі встановлені подвійні двері, однак, фактично використовувались завжди одні двері, від іншій мешканці ключі не брали, натомість, коли ОСОБА_1 повернувся, то відповідачка зачинила обидві двері та відмовилась пускати позивача до квартири. Коли повернулась з роботи ОСОБА_4 ОСОБА_8 також відмовилась впускати до квартири її та дітей, погрожуючи насильством. Через певний час відповідач ОСОБА_8 повністю змінила замки на вхідних дверях, а також і відмовилась надати ОСОБА_1 його речі, одяг, тощо. Деякий час близько півтора місяці ОСОБА_1 мешкав на вулиці біля будинку, іноді ночуючи у сусідів коли йшов дощ, але згодом стало холодати та його забрала мешкати до себе племінниця, у якої він мешкає і на цей час. Вказуючи, що він не позбавлений права користуватися квартирою, має реєстрацію у вказаній квартирі, не має іншого житла, просив вселити його у спірну квартиру.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вказуючи,що позивач має право проживати у квартирі, однак, йому чиняться у тому перешкоди

Відповідач в судове засідання не зявилась, не сповістивши суд про причини своєї неявки. Про дату та час розгляду справи повідомлялась судовими повістками, направленими за зареєстрованим місцем проживання, в матеріалах справи наявні поштові повідомлення про вручення судових повісток.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Заяви або клопотання учасниками провадження не заявлялись та судом не вирішувались.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4, яка одночасно як законний представник представляла інтереси третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9, оскільки є матірю останніх, що підтверджено копіями свідоцтв про народження, в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 Щодо обставин справи повідомила, що у квартирі АДРЕСА_3 тривалий час мешкали шестеро осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_8, які є батьками ОСОБА_4, а також неповнолітні діти ОСОБА_4: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 Між дорослими мешканцями квартири постійно виникали сварки та конфлікти, які, на переконання третьої особи, провокувала сама ОСОБА_8 15.06.2017 року ОСОБА_4 була на роботі, а діти гуляли на вулиці, оскільки було літо. Повернувшись ввечері додому, ОСОБА_4 побачила, що її батько ОСОБА_1 сидить на лавці біля будинку, він повідомив ОСОБА_4, що ОСОБА_8 зачинила другі двері та відмовляється пускати його у квартиру. ОСОБА_4 піднялась до квартири, але ОСОБА_8 відмовилась відчинити двері і їй, вказуючи, що не має наміру пускати в квартиру ані ОСОБА_1, ані ОСОБА_4 з дітьми. ОСОБА_4 зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_10, яка погодилась тимчасово взяти до себе дітей, однак, через неприязні стосунки з самою ОСОБА_4, не дозволила мешкати у своєму житлі третій особі. Сам ОСОБА_1 протягом кількох тижнів мешкав на вулиці біля будинку, а ОСОБА_4 мешкала у своїх знайомих, оскільки ОСОБА_8 в категоричній формі на всі звернення позивача та третьої особи відмовлялась пускати їх до квартири, висловлюючи погрози щодо життя та здоровя.

Представник третьої особи Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1, вказуючи, що позивач зареєстрований у спірній квартирі, не був позбавлений права користування квартирою, тож є підстави для його вселення.

Також судом за клопотанням позивача в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є сестрою ОСОБА_1 Знає, що ОСОБА_1, ОСОБА_14, ОСОБА_4 та її троє дітей мешкали у квартирі АДРЕСА_2, яку отримали багато років тому на родину ОСОБА_8 та ОСОБА_1 Після розлучення ОСОБА_1 та ОСОБА_8 остання деякий час мешкала у нового чоловіка, а після другого розлучення повернулась до квартири. За час спільного мешкання у сторін та третьої особи постійно виникали конфлікти на побутовому ґрунті, оскільки ОСОБА_8 має складний характер. Про те, що ОСОБА_8 не пускає ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з дітьми до квартири свідок дізналась випадково у серпні 2017 року та разом зі своєю донькою ОСОБА_15 намагались поспілкуватись з ОСОБА_8, однак, остання двері відчинити відмовилась, повідомила, що пускати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з дітьми до квартири наміру не має, бажає проживати в квартирі сама, а у разі їх вселення погрожувала застосуванням насильства.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що ОСОБА_1 приходиться їй дядьком та через конфлікти з ОСОБА_8 неодноразово приходив до свідка додому, бо відповідач його виганяла. 30.08.2017 року ОСОБА_15 випадково від ОСОБА_10 дізналась, що ОСОБА_8 не пускає ОСОБА_4 з дітьми та ОСОБА_1 до квартири, внаслідок чого позивач мешкає на вулиці. Свідок приїхала до квартири, де на лавці дійсно перебував ОСОБА_1, який підтвердив, що ОСОБА_8 вже кілька тижнів не пускає його до квартири. Свідок забрала ОСОБА_1 до себе та з того часу він мешкає у її квартирі разом з її родиною. Намагання свідка поспілкуватись з ОСОБА_8 та вирішити питання у мирний спосіб були безуспішні, оскільки ОСОБА_8 в категоричній формі відмовилась пускати ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до квартири, а у разі їх вселення погрожувала фізичною розправою.

При вивченні письмових доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1984 року зареєстрований проживаючим у ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишня вул. Кузнецова) у м. Запоріжжя.

Також у вказаній квартирі зареєстровані проживаючими: ОСОБА_8 з 2002 року, ОСОБА_4 з 1995 року, ОСОБА_6 з 2006 року, ОСОБА_9 з 2013 року, що підтверджено довідками УДМС України в Запорізькій області (а.с. 8-11, 14). Відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 суду не надані.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 17) вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 в установленому порядку не зареєстровано.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Статтею 47 Конституції України кожному гарантоване має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Статтею 61 ЖК України визначено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.

Статтею 191 ЖК України встановлено, що житлові спори вирішуються відповідно до закону.

Оскільки ОСОБА_1 зареєстрований проживаючим у спірній квартирі, права проживання та користування нею в установленому порядку не позбавлявся, за рішенням суду не виселявся, показаннями свідків підтверджено факт того, що саме відповідачем ОСОБА_8 чиняться перешкоди у вселенні та проживанні у квартирі позивача, тож суд вважає, що обставини, на які позивач посилався в обґрунтування позову доведені належними та допустимими доказами, позовні вимоги мають законні підстави, а права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом його вселення у спірну квартиру.

Також з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, до ОСОБА_8, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, ОСОБА_6, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, ОСОБА_9, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, 34, , про вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, до квартири АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_8, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на користь ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк