Справа № 196/1308/17
№ провадження 2/196/50/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з відповідачем в даній справі перебували у зареєстрованому 20 грудня 1997 року виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області шлюбі (копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №180863 від 26.09.1997 року), який 06 березня 2002 року розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ №194942, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції 06.03.2002 року).

Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею.

На підставі рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 1999 року ОСОБА_2 було зобов'язано виплачувати аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, до його повноліття, починаючи з 03.12.1999 року, щомісячно.

На виконання рішення суду виконавчий лист №521 від 20.12.1999 року, виданий 30.12.1999 року, нею було пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції та розпочато стягнення аліментів. ОСОБА_2 був повідомлений про обов'язок сплачувати аліменти та з його заробітної плати проводилось відрахування коштів для сплати аліментів. Проте, коли ОСОБА_2 не був працевлаштований, то аліменти не сплачував, внаслідок чого виникала заборгованість.

Починаючи з жовтня 2003 року ОСОБА_2 здійснював часткову сплату нарахованих аліментів, обмежуючись одиничними виплатами і тільки тоді, коли державний виконавець або вона звертались до правоохоронних органів щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів.

Починаючи з 27 квітня 2012 року ОСОБА_2 взагалі припинив здійснювати щомісячні аліментні виплати. Кожного року заборгованість зростала та станом на 25.06.2017 року заборгованість по аліментах становить 57609,85 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.12.2017 року №13.44-65/24.

Крім цього, ОСОБА_2, маючи намір ухилитися від сплати аліментів, працював і на даний час працює на різних роботах без офіційного оформлення, займається ремонтом сільськогосподарської техніки у фермерів.

Викладені обставини свідчать про наявність вини ОСОБА_2 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 та ухилення від їх сплати без поважної причини.

Постановою головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.07.2017 року виконавчий лист №521 від 20.12.1999 року, виданий 30.12.1999 року, керуючись вимогами п.7 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто їй внаслідок закінчення строку виконавчого листа даного виду стягнення.

Розмір заборгованості за аліментами, визначений державним виконавцем, ОСОБА_2 в судовому порядку не оскаржено.

За її розрахунками за період з 27.04.2012 року по 25.06.2017 року сума неустойки, яку відповідач зобов'язаний сплатити на її користь складає 13057,75 грн.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ч.1 ст.20, ч.1 ст.196 СК України, прохає суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 13057, 75 грн.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В даному випадку у підготовчому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.

У підготовчому засіданні встановлено, що сторони по даній справі перебували у зареєстрованому 20 грудня 1997 року виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області шлюбі (копія свідоцтва про шлюб серії 1-КИ №180863 від 26.09.1997 року), який 06 березня 2002 року розірвано (копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КИ №194942, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського районного управління юстиції 06.03.2002 року).

Від шлюбу мають спільного сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею (копія свідоцтва про народження серії І-КИ №407386, видане виконкомом Бабайківської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області 14.07.1999 року).

Відповідно до виконавчого листа Царичанського районного суду Дніпропетровської області рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 1999 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на утримання сина ОСОБА_3, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_1, щомісячно (а.с.17-19).

Вказане судове рішення належним чином відповідачем не виконувалося, у зв'язку з чим виникла заборгованість зі сплати аліментів.

З жовтня 2003 року ОСОБА_2 лише частково сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина, з травня 2012 року взагалі припинив здійснювати щомісячні аліментні виплати.

Постановою головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 26.07.2017 року виконавче провадження по виконавчому листу №521 від 20.12.1999 року, виданому 30.12.1999 року, відповідно до п.7 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження" повернуто позивачу у зв'язку із закінченням строку виконавчого листа даного виду стягнення. (а.с.15, 16).

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.12.2017 року №13.44-65/24 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 24.10.2003 року по 25.06.2017 року становить 57609,85 грн. (а.с.6-10), що не заперечувалося і відповідачем в підготовчому засіданні.

Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобовязання це періодичні платежі, які боржник зобовязаний сплачувати щомісячно і несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо.

Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року в справі № 6-94цс15 та в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2696цс15.

Таким чином, розмір неустойки (пені) за період з 01 травня 2012 року по 30 червня 2017 року від суми заборгованості в розмірі 43240,39 грн., як позивач прохає в позовній заяві, становить 13057,75 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

ПеріодЗаборгованість (грн.)Сплачено (грн.)Просрочено днівРозрахунокСума (грн.)
01.05.2012 по 31.05.2012452,67-31452,67/100х31140,33
01.06.2012 по 30.06.2012452,67-30452,67/100х30135,80
01.07.2012 по 31.07.2012452,67-31452,67/100х31 140,33
01.08.2012 по 31.08.2012452,67-31452,67/100х31 140,33
01.09.2012 по 30.09.2012452,67-30452,67/100х30 135,80
01.10.2012 по 31.10.2012452,67-31452,67/100х31 140,33
01.11.2012 по 30.11.2012452,67-30452,67/100х30135,80
01.12.2012 по 31.12.2012452,67-31452,67/100х31 140,33
01.01.2013 по 31.01.2013625,52-31625,52/100х31193,91
01.02.2013 по 28.02.2013625,52-28625,52/100х31 175,15
01.03.2013 по 31.03.2013625,52-31625,52/100х31 193,91
01.04.2013 по 30.04.2013625,52-30625,52/100х30 187,65
01.05.2013 по 31.05.2013625,52-31625,52/100х31193,91
01.06.2013 по 30.06.2013625,52 -30625,52/100х30187,65
01.07.2013 по 31.07.2013625,52 -31625,52/100х31193,91
01.08.2013 по 31.08.2013625,52 -31625,52/100х31193,91
01.09.2013 по 30.09.2013625,52 -30625,52/100х30187,65
01.10.2013 по 31.10.2013625,52 -31625,52/100х31193,91
01.11.2013 по 30.11.2013625,52 -30625,52/100х30187,65
01.12.2013 по 31.12.2013625,52 -31625,52/100х31193,91
01.01.2014 по 31.01.2014672,97-31672,97/100х31208,62
01.02.2014 по 28.02.2014672,97 -28672,97/100х28 188,43
01.03.2014 по 31.03.2014672,97 -31672,97/100х31 208,62
01.04.2014 по 30.04.2014672,97 -30672,97/100х30 201,89
01.05.2014 по 31.05.2014672,97 -31672,97/100х31208,62
01.06.2014 по 30.06.2014672,97 -30672,97/100х30201,89
01.07.2014 по 31.07.2014672,97 -31672,97/100х31208,62
01.08.2014 по 31.08.2014672,97 -31672,97/100х31208,62
01.09.2014 по 30.09.2014672,97 -30672,97/100х30201,89
01.10.2014 по 31.10.2014672,97 -31672,97/100х31208,62
01.11.2014 по 30.11.2014672,97 -30672,97/100х30201,89
01.12.2014 по 31.12.2014672,97 -31672,97/100х31208,62
01.01.2015 по 31.05.2015693,54-31693,54/100х31215,00
01.02.2015 по 28.02.2015693,54 -28693,54/100х28 194,19
01.03.2015 по 31.03.2015693,54 -31693,54/100х31215,00
01.04.2015 по 30.04.2015693,54 -30693,54/100х30208,01
01.05.2015 по 31.05.2015693,54 -31693,54/100х31 215,00
01.06.2015 по 30.06.2015693,54 -30693,54/100х30208,01
01.07.2015 по 31.07.2015693,54 -31693,54/100х31 215,00
01.08.2015 по 31.08.2015693,54 -31693,54/100х31 215,00
01.09.2015 по 30.09.2015693,54 -30693,54/100х30208,01
01.10.2015 по 31.10.2015693,54 -31693,54/100х31 215,00
01.11.2015 по 30.11.2015693,54 -30693,54/100х30208,01
01.12.2015 по 31.12.2015693,54 -31693,54/100х31 215,00
01.01.2016 по 31.01.2016854,59-31854,59/100х31264,92
01.02.2016 по 29.02.2016854,59 -29854,59/100х29 247,83
01.03.2016 по 31.03.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.04.2016 по 30.04.2016854,59 -30854,59/100х30256,38
01.05.2016 по 31.05.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.06.2016 по 30.06.2016854,59 -30854,59/100х30 256,38
01.07.2016 по 31.07.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.08.2016 по 31.08.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.09.2016 по 30.09.2016854,59 -30854,59/100х30256,38
01.10.2016 по 31.10.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.11.2016 по 30.11.2016854,59 -30854,59/100х30 256,38
01.12.2016 по 31.12.2016854,59 -31854,59/100х31 264,92
01.01.2017 по 31.01.2017854,59-31854,59/100х31264,92
01.02.2017 по 28.02.2017854,59-28854,59/100х28239,29
01.03.2017 по 31.03.2017854,59-31854,59/100х31264,92
01.04.2017 по 30.04.2017854,59-30854,59/100х30256,38
01.05.2017 по 31.05.2017954,03-31954,03/100х31295,76
01.06.2017 по 30.06.2017763,20-30763,20/100228,96
ВСЬОГО:43240,39---13057,75

Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.

Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Таким чином, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.196 СК України, ст.ст.133, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 7, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 13057 (тринадцять тисяч п'ятдесят сім) грн. 75 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер 7, на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 31 січня 2018 року.

Головуюча: О.М.ГУДИМ