Провадження № 2/225/27/2018
Справа № 225/4044/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді - Мигалевича В.В. ,

за участю

секретаря - Голубової О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Агеєвої І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 30.03.2017 року в період часу з 09.00 до 10.00 години чоловіку позивача зателефонував сусід, та повідомив що надворі будинку позивача невідомі чоловіки оглядають прилад обліку електроенергії. По приїзду чоловіка позивача додому, прибула бригада представників ДТЕК Донецькобленерго та припинили подачу електричної енергії за порушення правил користування електричною енергією, про що було складено Акт № 210880 від 30.03.2017 року, який в подальшому позивачу було надіслано поштовим відправленням.

Відповідно акту у позивача було виявлено використання неодимового магніту, який був встановлений на прилад обліку електроенергії к ЗКОЕ, захисне скло ЗКОЕ відсутнє. Електрична енергія споживається, однак електролічильником не враховується.

Позивач зазначає, що є доброчесним користувачем послуг, неодимовий магніт, виявлений нібито на її лічильнику, був підкинутий працівниками РЕМ при їх самовільному проникненні у двір її будинку.

Позивач вважає, що дії представників відповідача щодо вимкнення її від мережі електропостачання є безпідставними та незаконними, оскільки заборгованості за споживання електричної енергії вона не має, порушення виявлені згідно Акту, усунені представниками РЕМ. Що стосується витрат, пов'язаних з повторним підключенням її до мережі енергопостачання, то позивач згодна сплатити дані витрати.

Неодноразові звернення ОСОБА_3 до позивача з проханням підключення до мережі електропостачання, бажаних результатів не дали. Відмову позивач мотивує необхідністю сплатити всі витрати пов'язані з нарахуванням штрафу, нарахованого згідно Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення, однак з нарахуванням суми у відшкодування шкоди в розмірі 6668,60 грн. вона не згодна. Таким чином, будинок позивача вже протягом 4-х місяців вимкнений від мережі енергопостачання.

У зв'язку з викладеним в позові ставиться питання про визнання незаконними дій представників «ДТЕК Донецькобленерго» щодо вимкнення від споживання електричної енергії будинку ОСОБА_3, та зобов'язання терміново підключити квартиру АДРЕСА_1 до мережі енергопостачання.

В судовому засіданні уповноважений представник позивача ОСОБА_1, якій діє на підставі довіреності від 03.05.2017 року, повністю підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених в позові, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, при цьому уточнив, що не підтримує вимоги в частині зобов'язання відповідача зобов'язання терміново підключити квартиру АДРЕСА_1 до мережі енергопостачання.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним в запереченнях.

В письмових запереченнях від 06.12.2017 року відповідач зазначив що позивач, як власник порушеного права може скористатись конкретним способом захисту свого права, визначеним ч. 2 ст. 16 ЦК України, однак згідно наведених способів захисту у випадку порушення законних прав ОСОБА_3, відсутнє обґрунтування позовних вимог з боку позивача.

Крім того, відповідачем також зазначено, що відповідно до вимог ст.ст. 10, 212,213 ЦПК України суд, вирішуючи питання про вирішення спору, повинен встановити факт заподіяння шкоди позивачу саме з вини енергопостачальника, ураховуючи підстави для притягнення відповідача до відповідальності, передбачені ст.ст. 610,611,624,623 ЦК України, та положення п.47 Правил, відповідно до якого енергопостачальник не несе відповідальності за тимчасове припинення постачання електричної енергії, параметри якості якої не відповідають показникам, зазначеним у договору, або за шкоду, заподіяну споживачу, якщо доведе, що вони виникли не з його вини, а внаслідок дії обставин непереборної сили або з вини споживача.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії несе відповідальність за порушення умов Договору з енергопостачальником та Правил користування електричною енергією. Отже, при перевірці виконання умов Правил представниками відповідача були зафіксовані порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем ОСОБА_3, у результаті чого було складено Акт про порушення Правил користування електричною енергією, який був підписаний представниками енергопостачальника. Даний Акт є фіксацією порушення,яке було виявлене під час здійснення перевірки дотримання правил користування електричною енергією, і його оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи.

Вимоги про визнання неправомірними дій робітників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, а його працівники не є посадовими особами чи службовими особами таких органів, не можуть бути предметом позовних вимог.

Отже відповідач зазначає, що в діях енергопостачальника не вбачається порушення діючого законодавства, оскільки відключення споживача від мережі енергопостачання було здійснено у зв'язку з порушенням споживачем Правил користування електричною енергією для населення, а тому вважає, що вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та безпідставними, тому просить відмовити в їх задоволенні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює електромонтером ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Костянтиновського РЕМ, та 30.03.2017 року разом з електромонтером ОСОБА_6 здійснювали перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення. Коли бригада наблизилася до будинку відповідача, розташованому по вул. Московській 8/1 в м.Торецьку Донецької області, то візуально на приладі обліку електроенергії побачили сторонній предмет. Чоловік, який перебував надворі вказаного будинку дозволив бригаді пройти у двір будинку. Відповідач також перебувала вдома, однак розмовляти з працівниками ДТЕК Донецькобленерго відмовилася. При проведенні перевірки за вказаною адресою, на приладі обліку електроенергії, захисне скло контейнеру якого виявилось пошкодженим, було виявлено неодимовий магніт. Встановлення даного магніту призвело до споживання електроенергії без врахування її електролічильником. Пошкодження пломб не виявлено. В результаті виявлення порушення було складено акт, підписати який відповідач відмовилася.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 30.03.3017 року прибула на адресу відповідача по справі за викликом електромонтерів, які здійснювали перевірку дотримання населенням Правил користування електричною енергією, та виявили порушення правил користування за адресою споживача ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1, яке полягало у тому, що на приладі обліку електроенергії, захисне скло контейнеру якого виявилось пошкодженим, було виявлено неодимовий магніт, при цьому, споживання електричної енергії споживачем ОСОБА_3 відбувалося, однак не враховувалося електролічильником. В результаті виявленого порушення було складено акт, підписати який ОСОБА_3 відмовилася. Свідок повідомила, що особисто знайома з відповідачем ОСОБА_3, тому може стверджувати, що під час складання цього акту відповідач ОСОБА_3 перебувала у приміщенні квартири АДРЕСА_1, проте від участі у складанні акту і підпису в цьому акті відмовилася.

Свідок ОСОБА_8 надав суду пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що є чоловіком позивача по справі та проживає разом з дружиною за адресою: АДРЕСА_1. Зазначив, що 30.03.2017 року він перебував на роботі, та в період часу з 09.00 годин до 10.00 годин йому зателефонував сусід ОСОБА_4, та повідомив, що невідомі особи оглядають прилад обліку електричної енергії у дворі його будинку. Коли ОСОБА_10 прибув додому, то бригадою представників Торецького РЕМ було складено акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення та будинок відключено від мережі електропостачання.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовими нормами, які слід застосувати до спірних відносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією для населення (надалі - Правила).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 13.09.2013 року про користування електричною енергією, відповідач ОСОБА_3 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1.

Як убачається з матеріалів справи 30 березня 2017 року в ході перевірки дотримання споживачем Правил користування електричної енергії працівниками Костянтинівського РЕМ за вищевказаною адресою було виявлено використання неодимового магніту, який був встановлений на прилад обліку електроенергії к ЗКОЕ, захисне скло ЗКОЕ відсутнє. Спожита електрична енергія приладом обліку не обліковується. Дане порушення було зафіксоване в акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 210880 від 30.03.2017 року (а.с.8-9).

В результаті виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення, будинок споживача ОСОБА_3 було відключено від мережі енергопостачання. Неодноразові звернення позивача до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з проханням підключити її будинок до мережі енергопостачання, бажаних результатів не дали.

В позові позивачем ставиться питання про визнання незаконними дій представників Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» щодо відключення споживача ОСОБА_3 від мережі споживання електричної енергії за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, яке здійснене 30 березня 2017 року.

З огляду на це суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 37 "Правил користування електричною енергією для населення" (далі Правил) енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Згідно ст. 1 Закону України «Про електроенергетику», енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту; споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Частиною 4 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов Правил користування електроенергією.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є, в тому числі, порушення правил користування енергією.

Згідно до п. 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку.

Відповідно до п. 35 Правил користування електричної енергії для населення, енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; несплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Пунктом 53 Правил передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об'єкта або має право користуватися цим об'єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення. Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату. Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії. Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

У разі виявлення фактів розкрадання електричної енергії електропостачальник має право відключити лише безоблікове приєднання до електричних мереж. Якщо неможливо усунути безоблікове приєднання під час оформлення акта, відключенню підлягає об'єкт споживача в цілому, про що зазначається в акті.

У разі відмови побутового споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).

Якщо між побутовим споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди щодо користування електричною енергією, її оплати, збереження засобів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те що дії відповідача відносно відключення споживача ОСОБА_3 від мережі електропостачання є незаконними, оскільки обставин пошкодження пломб приладу обліку не встановлено, обставин умисного пошкодження споживачем скла контейнеру приладу обліку не встановлено, обставин наявності заборгованості позивача перед відповідачем за спожиту електричну енергію на момент відключення також не встановлено, відповідачем було усунуте безоблікове приєднання під час оформлення акта шляхом зняття неодимового магніту, тим самим забезпечено відновлення належної роботи рахункового механізму приладу обліку, тому підстав для відключення відповідачем позивача, як споживача електричної енергії у даному випадку не було.

Суд не приймає до уваги аргумент представника відповідача відносно необхідності відключення споживача для усунення можливості позивача знову здійснити дії, які спрямовані на безоблікове споживання електричної енергії, оскільки, такий довід представника відповідача ґрунтується лише на припущеннях і не підтверджуються матеріалами справи.

У зв'язку із чим, суд доходить висновку як про те, що дії відповідача по відключенню об'єкта споживача в цілому є такими, що не узгоджуються із Правилами користування електричною енергією для населення і нормами Закону України «Про електроенергетику», так і про те, що наявні підстави для задоволення позову.

Що стосується заперечень відповідача відносно неналежного способу захисту прав, обраного позивачем, то суд не приймає до уваги групу аргументів представника відповідача стосовно цього, виходячи з наступного.

Статтею 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів осіб.

Законом України «Про захист прав споживачів» передбачені способи захисту прав споживачів.

Однак, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів, а саме, визнання незаконними дій відповідача, не суперечить положенням ст. 16 ЦК України і Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який полягає у визнанні незаконними дій відповідача є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 265 ЦПК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357 суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 ( 85200, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, м.Краматорськ, в.Островського,8, ЕДРПОУ 00131268) про визнання дій неправомірними - задовольнити повністю.

Визнати незаконними дії представників Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» щодо відключення споживача ОСОБА_3 від мережі споживання електричної енергії за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, яке здійснене 30 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково учасниками справи шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 15.5 ч. 1 Розділу XIІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Повне рішення суду складено 19 лютого 2018 року.

Суддя: