Справа № 464/6495/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Рудаков І.П.
Провадження № 22-ц/783/4600/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_3-ОСОБА_4, представника ОСОБА_5,ОСОБА_6-ОСОБА_3, представника позивача Собечко Г.І., представника третьої особи-Корабец С.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року по справі за позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Житловий кооператив №140 про стягнення заборгованості за послуги з центрального опалення,-

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016 року представник ЛМКП "Львівтеплоенерго" звернувся до Сихівського районного суду м.Львова з позовом, уточнивши його, в якому просить стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заборгованість за надані послуги з теплопостачання, інфляційні втрати, три відсотка річних та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що ЛМКП "Львівтеплоенерго" здійснює централізоване теплопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є відповідач ОСОБА_3. Однак, внаслідок неналежної оплати за надані послуги у ОСОБА_3 та членів її сім'ї виникла заборгованість. Тому наявну заборгованість позивач просив стягнути із користувачів послуг на користь постачальника.

Рішенням Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року уточнений позов Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ЛМКП "Львівтеплоенерго" за послуги з централізованого опалення за період з 01 липня 2015 року по 28 лютого 2017 року у розмірі 10817,64 грн., інфляційні втрати у сумі 137,81 грн., 3% річних - у сумі 21,75 грн., а всього у розмірі 10977 /десять тисяч дев'ятсот сімдесят сім/ гривень 20 копійок.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржив відповідач - ОСОБА_3. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Звертає увагу, що між сторонами не існувало жодних договірних правовідносин, в зв"язку чим відсутні обставини для нарахування розміру сплати вартості послуг теплопостачання та обов"язку сплати вартості таких послуг. В апеляційній скарзі скаржник просить скасувати рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що відповідно до договору № 3987/А від 23.09.2005 року ЛМКП "Львівтеплоенерго" надавав послуги з теплопостачання Житловому кооперативу №140 за адресою: АДРЕСА_1.

Житлове приміщення - квартира за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в Житловому кооперативі №140 та належить ОСОБА_3 В цій квартирі також прописані та проживають члени її сім'ї відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Нарахування вартості вказаних послуг здійснюється відповідно затверджених тарифів.

ОСОБА_3, будучи незадоволеною неякісною та непрозорою послугою з теплопостачання у житлове приміщення - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, після кількох письмових повідомлень позивача, самовільно зняла на 4 стояках обігрівальні пристрої "батареї", стояки з'єднала "напряму" та відмовилася від оплати послуг (а.с.33-44).

ОСОБА_3 також відмовилася від укладення договору приєднання «Про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води» безпосередньо з ЛМКП "Львівтеплоенерго".

Від послуг з централізованого постачання гарячої води ОСОБА_3 не відмовлялася.

Ухвалюючи рішення про задоволення уточненого позову, суд виходив з тих обставин, що відповідачі за адресою їх проживання отримували послуги з централізованого теплопостачання, а здійснивши самовільне відключення від мережі централізованого теплопостачання в порушення Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом від 22 листопада 2005 року №4, не вчинили дії після яких припиняється нарахування суми за послуги з централізованого теплопостачання, в зв"язку з чим у позивача не було підстав для припинення нарахувань відповідачам суми за послуги з централізованого опалення.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Відповідно до ст.67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п.18 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 68 Житлового кодексу України та п.7 Правил користування житлових будинків, затверджених Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року N 572; нормативно-правовий акт № 45 від 24.01.2006 року передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Положенням ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" регламентовано, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг встановлено п.1 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон).

Пунктом 5 ч.3 ст.20 Закону передбачено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що основним обов'язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачання організацією на постачання теплової енергії.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Згідно п.35 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22 листопада 2005 року.

Відповідно до п.п.1.2., 2.1., 2.2., 2.5., 2.6 Порядку, для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. Відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП.

Відповідно до п.10 статуту Житлового кооперативу №140 плата за користування тепловою і електричною енергією, газом, водопроводом і каналізацією в будинку кооперативу проводиться по тарифах, які встановлені для державного житлового фонду.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач самостійно відключила свою квартиру від центрального теплопостачання в порушення Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом від 22 листопада 2005 року №4.

Окрім цього, посилання ОСОБА_3 на те, що вона не укладала із відповідачем договору про централізоване опалення не є підставою для звільнення її від оплати таких послуг.

Доводи відповідача на те, що вони в односторонньому порядку відмовилися від централізованого теплопостачання, теж не може бути підставою для звільнення їх від оплати.

В опитувальному листі споживача теплової енергії (а.с.134), поданому відповідачем як доказ, в графі назва об'єкту зазначено , що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1- індив.опал. В п.4 опалювальна площа- площа кв.27 (64,4кв.м) відмінусована. Тобто фактично відповідач посилається на наявність в квартирі індивідуального опалення.

Доказів про встановлення автономного опалення та введення його в експлуатацію в установленому законом порядку, який передбачений наказом № 4 від 22 листопада 2005 року Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України "Про затвердження Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання", ані відповідачі, ані їх представник суду не надали.

Таким чином, передбачених нормативними вимогами правових підстав для припинення позивачем нарахувань відповідачу за теплопостачання (в її квартиру та в місця загального користування кооперативного будинку) не було.

З розрахунку від 24.03.2017 року та доданої відомості (а.с.124-126) вбачається, що нарахування оплати за послуги централізованого теплопостачання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.07.2015р. по 31.03.2017р. відбувалося шляхом множенням тарифу з теплопостачання на площу квартири, яка в загальному становить 64,4 кв.м. Сума нарахованих до оплати коштів становить 10 817,64 грн.

Сума боргу, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" за послуги з теплопостачання за період з 01.07.2015 року по 31.03.2017 року, становить 10817,64 грн.

У відповідності до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, який судом приймається до уваги, 3% річних та інфляційні втрати за період з 21.08.2015 року по 20.04.2016 року склали 21,75 грн. та 137,81 грн. (а.с.6).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, задовольнивши позовні вимоги Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав вважати рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року - залишити без задоволення.

Рішення Сихівського районного суду міста Львова від 07 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 19 лютого 2018 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк