Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1520/17
Провадження № 2/273/75/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В. при секретарі судових засідань Муравській В.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, який вони зареєстрували 21 жовтня 1995 року у Мокренській сільській раді Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 9. Від шлюбу у них народилось троє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вже повнолітній, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вже повнолітній, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обгрунтовуючи свій позов позивачка зазначила, що близько чотирьох років чоловік зраджував подружньому життю, що стало причиною припинення шлюбно-сімейні відносини, сім'я розпалася, проживають окремо, відповідач зібрав речі та переїхав проживати до іншої жінки. З цих причин просить шлюб розірвати, неповнолітнього сина ОСОБА_6 просить залишити на проживанні з нею до виповнення його повноліття. Після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «ОСОБА_2». Стягнути на її користь судові витрати на витрати за надання правової допомогу в розмірі 200 грн.

В судове засідання позивачка не явилася, надіслала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не явився, направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 1995 року (а.с. 4 ).

Від спільного проживання у них народилось троє дітей: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який вже повнолітній, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який вже повнолітній, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 5).

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, сторони у своїх письмових заявах наполягали на розлученні, мають стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При вирішенні позовної вимоги, щодо залишення неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір'ю, суд в цій частині позову відмовляє, оскільки згідно норми ч.3 ст.160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Крім того відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати які складаються з 640,00 грн. судового збору та 200,00 грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 7, 12,76-81, 133, 263-265,268 ЦПК України, ч.3 ст. 105, ч.1ст. 110. ст.112, 160 СК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 21 жовтня 1995 року у Мокренській сільській раді Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 9, між громадянами України ОСОБА_3 та ОСОБА_2, розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти позивачці дошлюбне прізвище ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 гривень сплаченого нею судового збору при подачі позову до суду та 200 гривень витрат на правову допомогу.

В решті позовних вимог відмовити.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до відділу РАЦСу для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Баранівський районний суд Житомирської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляцйну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Васильчук