АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач у суді апеляційної інстанції -
№ 22-ц/796/326/2018 БорисоваО.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року місто Київ

справа № 752/20765/16

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі - ВолошинуВ.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року ухвалене під головуванням судді Ладиченко С.В. по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну предмету позову просила стягнути з відповідача на її користь грошові коти у сумі 3475 доларів США та 3% річних за період з 07.12.2015 року по 08.06.2017 року у розмірі 155,66 доларів США.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона є клієнтом ПАТ «Укрсоцбанк», в якому у неї відкритий рахунок.

В кінці листопада 2015 року їй стало відомо, що працівники відділення №696 «Епіцентр-Таіровський» ПАТ «Укрсоцбанк» без її відома незаконно списали з її рахунку 05.08.2015 року - 690 доларів США, 06.08.2015 року - 690 доларів США, 07.08.2015 року - 695 доларів США, 10.08.2017 року - 700 доларів США, 11.08.2015 року - 700 доларів США.

У зв'язку з тим, що в зазначений час позивач грошові кошти в банку особисто не отримувала, нікого в зазначені дні не уповноважувала знімати кошти з рахунку, вона звернулась до ПАТ «Укрсоцбанк» з приводу безпідставного списання з її рахунку грошових коштів.

Внаслідок чого було з'ясовано, що працівники банку незаконно списали з її рахунку грошові кошти і видали готівкові грошові кошти невідомій їй особі, яка надала банку підроблену довіреність та документи на ім'я ОСОБА_4

На підставі перевірки, проведеною управлінням банківської безпеки у Південному регіоні, ПАТ «Укрсоцбанк» 07.12.2015 року звернувся до Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Позивач вказувала, що починаючи з листопада 2015 року вона неодноразово зверталася до ПАТ «Укрсоцбанк» з проханням зарахувати на її рахунок безпідставно списані грошові кошти, але позитивної відповіді на них не отримала.

Посилаючись на ст.1073 ЦК України, вважає, що банк, після виявлення порушення, був зобов'язаний негайно зарахувати на її рахунок безпідставно списані з нього грошові кошти у сумі 3475 доларів США.

Також зазначала, що у зв'язку з тим, що ПАТ «Укрсоцбанк» до теперішнього часу свої обов'язки згідно з ст.1073 ЦК України не виконав, після виявлення порушення кошти на рахунок не зарахував, а тому з урахуванням ст.625 ЦК України, відповідач повинен відшкодувати на її користь 3% річних від простроченої суми, що становить 155,66 доларів США.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 29.11.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що судом не були прийняті до уваги докази, які вказані в позові, надані суду та знаходяться в матеріалах справи на підтвердження доводів позивача.

Вказував, що висновки суду про те, що нотаріальна довіреність від імені ОСОБА_2 на бланку серії ВНР № 839299 від 04.08.2015 року є правочином, позовні вимоги про визнання її недійсною у відповідності зі ст.203 ЦК України не заявлялись, будь-якого рішення з цих підстав стороною позивача не надано, а тому оскільки ця довіреність як правочин недійсною не визнавалась, то у відповідача відсутній критерій «безпідставного списання грошових коштів» і відсутня відповідальність перед позивачем за ст.625 ЦК України, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Апелянт зазначав, що позивачем вказана нотаріально посвідчена довіреність на бланку серії ВНР № 839299 не видавалась та нотаріально не посвідчувалась, а тому правочин у вигляді видачі позивачем вказаної довіреності не був вчинений.

Оскільки не можна визнати недійсним правочин, який не був вчинений, судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме, суд необгрунтовано послався на статті 203, 215 ЦК України, які не підлягають застосуванню в даних правовідносинах, що привело до помилкового висновку про необхідність попереднього визнання вказаної довіреності недійсною для отримання права на задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Також, вказував, що з моменту передачі грошових коштів уповноваженій особі банку саме банк є їх власником, а тому саме банку може бути спричинена шкода внаслідок вчинення злочину, предметом якого є грошові кошти вкладника.

Зазначав, що вчинення злочину, а саме незаконне заволодіння грошовими коштами з використанням довіреності, яка позивачем не видавалась та нотаріально не посвідчувалась, жодним чином не зачіпає правовідносини між банком та клієнтом (позивачем), та жодним чином не впливає на обов'язок банку зберігати грошові кошти на рахунку саме у тому розмірі, у якому такі кошти було внесено вкладником (з урахуванням нарахованих відсотків за вкладом), а також на обов'язок банку повернути грошові кошти вкладнику.

У порядку п.8 ч.1 Розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147-VІІІ від 03.10.2017 року.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги з вищевказаних підстав та просив скаргу задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Борисової О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» відсутній критерій «безпідставного списання грошових коштів», оскільки довіреність яка надавалась працівникам банку недійсною як правочин не визнана.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ПАТ «Укрсоцбанк» був укладений договір банківського вкладу НОМЕР_1 в доларах США. Після закінчення його дії, відповідно до п.2.3 умов договору, в кінцеву дату банк перерахував суму депозиту на рахунок позивача № НОМЕР_3.

У період з 05.08.2015 року по 11.08.2015 року на підставі пред'явленої нотаріальної довіреності на бланку серії ВНР 839299 від 04.08.2015 року, виданої від імені клієнта банку ОСОБА_2 громадянці ОСОБА_5, працівники відділення №696 ПАТ «Укрсоцбанк», розташованого за адресою: місто Одеса, проспект Маршала Жукова, 99, з рахунку позивача списали грошові кошти у розмірі 3475 доларів США.

З виписок по особовому рахунку НОМЕР_2 вбачається, що з даного рахунку 05.08.2015 року було списано 690 доларів США, 06.08.2015 року - 690 доларів США, 07.08.2015 року - 695 доларів США, 10.08.2017 року - 700 доларів США, 11.08.2015 року - 700 доларів США.

30.11.2015 року позивач звернулася до банку з заявою про повернення безпідставно списаних з її рахунку грошових коштів, оскільки вона у вказаний період грошові кошти в банку особисто не отримувала, нікого в зазначені дні не уповноважувала знімати кошти з рахунку.

Листом від 15.12.2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» повідомило позивача, що з приводу її звернення проводиться внутрішньобанківське розслідування щодо несанкціонованих нею операцій за поточним рахунком.

Як вбачається з матеріалі справи, 07.12.2015 року за вих. №15.501-255/38-4948 ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Київського відділу поліції в місті Одесі ГУНП в Одеській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У вказаній заяві банк зазначав, що за результатами перевірки проведеною управлінням банківської безпеки у Південному регіоні встановлено, що приватний нотаріус ОСОБА_6 посвідчення довіреності на бланку серії ВНР 839299 заперечує, тобто довіреність є підробленою.

З копії інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (ідентифікатор 122155366) вбачається, що за вказаними параметрами запиту - Серія та номер бланка ВНР 839299 в Єдиному реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів інформація відсутня.

Як вбачається з копії Повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей №34820576 за вказаними параметрами запиту Серія та номер бланка ВНР 839299 в Єдиному реєстрі довіреностей інформація відсутня.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, вказувала, що кошти до цього часу їй на рахунок повернуті не були, факт видачі нею довіреності заперечує.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Положеннями пункту 7.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній валютах, затвердженої постановою Правління НБ України від 12.11.2003 року№492 визначено, що видаткові операції за поточними рахунками фізичних осіб здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально, а у випадках, визначених законодавством України, - іншими уповноваженими на це особами. Довіреність може бути засвідчена уповноваженим працівником банку, якщо вона складається в банку (у присутності власника рахунку та довірених осіб). Така довіреність додаткового засвідчення не потребує.

Як вбачається з відповіді ПАТ «Укрсоцбанк» на звернення ОСОБА_7 за такими ознаками як загальний вид бланку, наявності підписів, відбитку печатки довіреність, яка була надана, відповідала такого роду нотаріальним документам.

При цьому позивачем не зазначається про не відповідність дій працівників банку вимогам Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній валютах.

Стаття 1073 ЦК України визначає правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта.

Так, згідно з ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки позивачем не оспорюється правомірність дій працівників банку при здійсненнях операцій щодо видачі коштів з рахунку позивача, а тому на ПАТ «Укрсоцбанк» не може бути покладено відповідальність за вчинення даних операцій як неправомірних відповідно до ст.1073 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до помилкового висновку про необхідність попереднього визнання вказаної довіреності недійсною, оскільки не можна визнати недійсним правочин який не було вчинено, колегія суддів їх відхиляє виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 у відділення №696 «Епіцентр-Таїровський» ПАТ «Укрсоцбанк» був поданий письмовий документ - нотаріально посвідчену довіреність від 04.08.2015 року, відповідно до якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися усіма рахунками відкритими на її ім'я в ПАТ «Укрсоцбанк» та інших банківських установах.

Вказана довіреність в розумінні ст.244 ЦУ України є документом на виконання дій по розпорядженню усіма рахунками позивача відкритими у ПАТ «Уксоцбанк», тобто є правочином.

При цьому позовних вимог про визнання такого правочину недійсним у зв'язку з невідповідністю загальним вимогам, додержання яких є необхідним виходячи з припису ст.203 ЦК України позивачем не заявлялось та вказана довіреність недійсною не визнавалась.

А тому суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що у даному випадку у відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» відсутній критерій «безпідставного списання грошових коштів, оскільки довіреність, яка була надана ОСОБА_5 працівникам банку, недійсною, як правочин не визнана.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом дослідження в суді першої інстанції, отримали належну оцінку і висновків суду не спростовують.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо підстав для відмови у задоволенні позовних вимог є законними і обґрунтованими, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 -залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2018 року.

Головуючий

Судді