Справа № 463/5095/17
Провадження № 2/463/714/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.

з участю позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

третьої особи - ОСОБА_5

представника третьої особи ЛРА ЛМР - Демиденко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_5, органу опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу, участі у вихованні, навчанні та спілкуванні з дітьми, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, яким просили зобов'язати останню не чинити їм перешкод у спілкуванні з внуками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні внуків: надати можливість щотижня у вівторок (для дідуся) та четвер (для бабусі) з 12-00 год. до 20.00 год. забирати дітей до себе (якщо ОСОБА_8 перебуватиме у школі, то лише ОСОБА_9.); в період зимових шкільних канікул надати дітям першу половину їхнього часу (15 днів) проводити з бабусею і дідусем; в період літніх шкільних канікул надати дітям можливість у липні або серпні (15 днів) відпочивати разом з бабусею та дідусем в Україні або за кордоном; брати активну участь у визначенні закладу для шкільного навчання ОСОБА_9 (при погодженні з органом опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації ЛМР); повідомляти дідуся та бабусю про зміну місця проживання дітей у разі його зміни. Пред'явлений позов мотивують тим, що позивачі перебувають у шлюбі між собою з 08.07.1978р. Їх спільний син ОСОБА_5 з 12.11.2005р. перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого у них є двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після фактичного припинення шлюбних відносин з 17.09.2016р. відповідач із дітьми переїхала до своєї мами в однокімнатну квартиру. З того часу їм чиняться перешкоди у спілкуванні з внуками. Розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 19.07.2017р. № 3-Л-59874-Л-33 їх синові надано право на зустріч із дітьми на 2 години першої-третьої суботи та другої-четвертої неділі місяця, однак цього недостатньо, так як вони не мають можливості бачитись із внуками регулярно та брати участь у їх вихованні. При цьому їх внук ОСОБА_9, не зважаючи на досягнення 6-річного віку, не пішов у школу, та був позбавлений можливості займатися спортом у дитячій футбольній школі ФК «Карпати». Як на підставу позову вказують на положення ст. 257 СК України.

У запереченнях на позов від 24.11.2017р. відповідач проти позову заперечила, зазначивши, що її колишній чоловік під час спільного проживання та позивач ОСОБА_10 чинили психологічний тиск на неї та дітей, позивач ОСОБА_7 жодним чином не реагувала на такі дії. Вони не піклувалися про фізичний і духовний розвиток дітей. Через конфліктні відносини у сім'ї її сину ОСОБА_9 встановлено діагноз ЗПР і ЗМР. Після переїзду діти стали спокійнішими, син наздоганяє своїх ровесників у розвитку, з ним займається логопед-дефектолог, відвідує вокально-хореографічний гурток «Намисто», приватно займається з вчителем підготовкою до школи. Донька навчається у п'ятому класі в Львівській середній спеціалізованій школі-інтернат імені Соломії Крушельницьої, замається фортепіано, має хороші оцінки, бере участь у у репетиціях парафіяльного хору, відвідує гурток англійської мови. Після їх переїзду дітьми ніхто не цікавився, встановлені органом опіки і піклування батьку дітей дні побачень вважає незаконними, оскільки такі дозволені без її присутності. Запропонований позивачами графік суперечить інтересам дітей, у яких вівторок та четвер навчальні дні. В період канікул дітей вона має бажання самостійно реалізовувати своє право на спільний відпочинок із дітьми. Крім того, позивачі самовільно використовують встановлений батьку дитини органом опіки і піклування графік побачень у своїх інтересах. Під час цих зустрічей позивачі поводяться аморально, настроюючи дітей проти неї, а тому вона не може довірити їм своїх дітей. У відзиві на позовну заяву від 31.01.2018р. вказала, що не заперечує проти встановлення позивачам побачень із дітьми щоп'ятниці з 17.00 до 19.00 год. При цьому заперечує проти складеного органом опіки і піклування висновку про розв'язання спору між сторонами від 26.12.2017р., оскільки не було враховано небажання дитини ОСОБА_8 бачитися із дідом та бабою, а також не враховано графік навчання дітей, яке неможна переривати виключно для побачень із дідом та бабою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_5 позов підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Позивач ОСОБА_7 в письмовій заяві позов підтримала, просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позову заперечили, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та запереченні на позов.

Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Демиденко І.І. в судовому засіданні позов підтримала, вказала, що вважає за доцільне встановити позивачам способи їх участі у вихованні та спілкуванні з внуками відповідно до висновку органу опіки і піклування від 26.12.2017р. та надала пояснення, які відповідають обставинам викладеним у висновку органу опіки і піклування про розв'язання спору між сторонами.

Позовна заява надійшла до суду 17.10.2017р. Ухвалою судді від 18.10.2017р. позовну заяву залишено без руху. Після усунення недоліків позовної заяви (оплати належної суми судового збору) ухвалою суду від 27.10.2017р. відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.11.2017р. відмовлено у задоволенні заявленого відповідачем ОСОБА_3 відводу головуючому судді. Ухвалою суду від 10.11.2017р. органу опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації ЛМР доручено надати висновок про розв'язання спору між сторонами, який було надано 26.12.2017р. Всі інші докази у справі надані сторонами.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи та представника третьої особи, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений Сімейним кодексом України.

До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами.

Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини.

Згідно зі ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Статтею 263 СК України визначено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Згідно з ч. 2 ст.159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Судом встановлено, що батьками неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2,є відповідач та третя особа ОСОБА_5, що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Останні перебували у шлюбі між собою в період з 12.11.2005р. по 10.11.2017р., який був розірваний рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 10.11.2017р.

Позивачі з 08.07.1978р. перебувають у шлюбі між собою, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, та, як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_5, є батьками останнього, а відповідно - дідом та бабою неповнолітніх ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2

З пояснень сторін та третіх осіб, які підтверджуються розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 17.08.2017р. № 344 «Про встановлення днів побачень ОСОБА_5 з малолітніми дітьми ОСОБА_9, ОСОБА_8.», вбачається, що неповнолітні ОСОБА_9, ОСОБА_8 фактично проживають разом із матір'ю за адресою: АДРЕСА_1. Третя особа ОСОБА_5 (батько дітей) проживає окремо, та йому встановлено наступний графік побачень з дітьми (без присутності матері дитини): І та ІІІ субота місяця з 12.00 до 14.00 год., ІІ та ІV неділя місяця з 12.00 до 14.00 год.

Як встановлено в ході судового розгляду, що підтверджується, зокрема заявами сторін по суті спору та поясненнями даними у судовому засіданні, між сторонами існують тривалі конфліктні відносини, які пов'язані, в тому числі, із розбіжністю поглядів на участь позивачів у спілкуванні та вихованні дітей. Незважаючи на різні мотиви та погляди сторін щодо причин цих конфліктів, суд вважає, що сама їх наявність, безумовно, негативно впливає на реалізацію прав діда й баби брати участь у вихованні дітей, й, оскільки діти проживають із матір'ю, остання не вправі перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. При цьому суд не може прийняти до уваги заперечення на позов з тих підстав, що позивачі можуть бачити своїх внуків в період, визначений для спілкування останніх із батьком згідно з розпорядженням Личаківської районної адміністрації ЛМР від 17.08.2017р. № 344, оскільки таке стосується виключно реалізації прав батька на спілкування із дітьми, а права позивачів на участь у вихованні дітей повинні реалізовуватись ними самостійно.

В ході розгляду справи судом не встановлено наявність негативного впливу позивачів на виховання внучки. Позивач ОСОБА_2 є заслуженим працівником культури України, що підтверджується копією відповідного посвідчення. Доводи відповідача щодо аморальної поведінки позивачів не підтверджуються жодними доказами і, як вважає суд, є наслідком тривалих конфліктів сторін. З цих же причин суд не вважає за необхідне враховувати думку дітей щодо доцільності побачень із дідом та бабою, про що зазначено у характеристиці від 09.11.2017р. на ученицю 5-го класу ОСОБА_8, підписану її класним керівником, оскільки останні з огляду на їх вік та несформовану дитячу психіку є заручником конфлікту між дорослими і їх бачення щодо суті спору формується на основі світогляду дорослих, з якими вони перебувають у постійному контакті. Крім того, із висновку органу опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації ЛМР від 26.12.2017р. № 33-4506 вбачається, що неповнолітня ОСОБА_8 на засіданні комісії у справах дітей зазначила, що бачиться із дідом та бабою у дні визначені для батька. Дані про її небажання у подальшому бачитись з дідом та бабою у висновку відсутні.

Посилання відповідача на неналежні житлові умови позивачів, які не дають можливості встановити зустрічі дитини з дідом та бабою без участі матері, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи. Зокрема, як вбачається із висновку органу опіки і піклування в особі Личаківської районної адміністрації ЛМР від 26.12.2017р. № 33-4506, працівники відділу у справах дітей обстежили умови проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_2, про що склали акт, з якого вбачається, що квартира останніх налічує чотири житлових кімнати загальною площею помешкання 90 м.кв., належним чином умебльована та технічно оснащена. Для проживання, виховання та розвитку дітей створені відмінні умови, для дітей облаштована окрема кімната, в якій є спальне місце, письмовий стіл та ігрова зона.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та беззаперечних доказів того, що спілкування дітей з бабою та дідом без присутності матері буде мати негативний вплив на дітей чи зашкодить їх інтересам. Більше того, з врахування конфліктних відносин між сторонами, суд вважає, що режим побачень діда з бабою за місцем їх проживання відповідатиме саме інтересам дітей та попередить негативний вплив на їх психологічний стан через неприязні відносини колишніх свекра, свекрухи та невістки.

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом справ про забезпечення прав дитини участь органу опіки та піклування є обов'язковою. Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком органу опіки та піклування в особі Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 17.08.2017р. № 344 про розв'язання спору між ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 щодо участі баби та діда у вихованні малолітніх внуків ОСОБА_8, ОСОБА_9 визнано за доцільне встановити позивачам наступний графік побачень із внуками: щовторка та щочетверга з 12-00 год. до 20.00 год. за місцем проживання діда й баби; в період зимових шкільних канікул надати дітям першу половину їхнього часу (15 днів); в період літніх шкільних канікул у липні або серпні (15 днів) з правом виїзду з дітьми на відпочинок за кордоном; повідомляти бабу й діда про зміну місця проживання дітей у разі його зміни.

Оцінюючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що він не в повній мірі відповідає інтересам дітей та вимогам закону.

Так, встановлення графіку побачень з дітьми, починаючи з 12.00 год. суперечить навчальному процесу останніх. Як вбачається із довідки від 15.01.2018р. № 11 ОСОБА_8 є ученицею 5-го класу ЛССМІШ ім. С. Крушельницької, графік її навчання включає кількість уроків від п'яти до семи, останній з яких закінчується о 14.20 год., а тому, на думку суду, встановлення графіку побачень із дітьми буде доцільним, починаючи з 15.00 год.

Крім того, згідно з довідкою Парохії Благовіщення Пресвятої Богородиці Львівської архієпархії УГКЦ від 02.02.2018р. № 2/18 ОСОБА_9 відвідує занняття з підготовки до школи в навчальному центрі «Зернятко» у понеділок і четвер з 15.50 до 17.50 год. А тому суд вважає доцільним змістити запропонований органом опіки і піклування день побачень із четверга на п'ятницю, проти якої не заперечувала відповідач у судовому засіданні.

Стосовно вимоги про визначення спільного відпочинку з внуками 15 днів в період зимових канікул, то з огляду на їх нетривалий характер, суд вважає, що визначення такого способу участі у вихованні внуків суперечитиме інтересам матері на проведення часу відпочинку із дітьми.

Вимога щодо надання позивачам права на виїзд з дітьми на відпочинок за кордон не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вимогам ст. 313 ЦК України, в якій визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

В решті вимог суд вважає обґрунтованим запропоновані органом опіки і піклування способи участі діда й баби у спілкуванні та вихованні внуків. Зокрема, правомірним є покладення обов'язку на відповідача повідомлення діда й баби про зміну місця проживання внуків та проведення спільного відпочинку з внуками 15 днів в період літніх канікул. Так само обґрунтовано, на думку суду, орган опіки і піклування не включив у перелік можливих способів участі діда й баби у спілкуванні та вихованні внуків можливість брати активну участь у визначенні закладу для шкільного навчання ОСОБА_9, оскільки, по-перше, така можливість законом не заборонена, однак, у разі спору із цього приводу із батьками дітей, перевага надається останнім, так як відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. А тому суд у задоволенні вимоги щодо визначення позивачами закладу для шкільного навчання ОСОБА_9 відмовляє.

Інші наведені у заявах сторін по суті спору доводи, а також надані ними докази не стосуються безпосередньо предмету спору й не спростовують зроблених судом висновків. При визначенні розміру судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_2, який його оплатив, суд виходить із того, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути ? сплаченого судового збору, а саме 320 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст.ст. 19, 151, 157-159, 257, 263 СК України,-

у х в а л и в :

Позов - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2, ОСОБА_7 з дітьми ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши наступні способи їх участі у спілкуванні та вихованні внуків:

- побачення щовівторка та щоп'ятниці з 15-00 год. до 20.00 год. за місцем проживання діда й баби;

- спільний відпочинок з внуками 15 днів в період літніх канікул;

- обов'язкове повідомлення діда й баби про зміну місця проживання внуків.

В решті вимог - відмовити у зв'язку з їх безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 320 грн. сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 353-355, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мармаш В. Я.