Справа № 639/4227/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

представника позивачів ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ХДНК ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 Харківської державної нотаріальної контори про визначення місця відкриття спадщини, зобовязання вчинити певні дії, -

Встановив:

14.07.2017 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом, згідно якого просять встановити їм право на спадщину у рівних долях на двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: м. Харків, пр-т Ново-Баварський (стара назва пр-т Ілліча), 97 кв. 58, та визнати за ними право власності на зазначену квартиру у розмірі: ? квартири ОСОБА_4, ? квартири ОСОБА_5

12.12.2017 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 надали до суду уточнену позовну заяву, згідно якої просять ухвалити рішення, яким визначити місцем відкриття спадщини місце знаходження нерухомого майна, що належало померлій ОСОБА_6. Зобовязати ОСОБА_2 ХДНК ГТУЮ у Харківській області розглянути оформлення спадщини без використання реєстрів, що знаходяться у Автономній ОСОБА_7 Крим на підставі інших документів, що підтверджують їх право на спадщину.

Позов обґрунтовують тим, що вони є доньками ОСОБА_6, яка померла 26.05.2014 року. На момент її смерті вони проживали разом з нею, тому у відповідності зі ст. 1268 ЦК України заяву про прийняття спадщини не подавали. 27.06.2017 року позивачі звернулись до ОСОБА_2 ХДНК з заявою про реєстрацію спадщини на двокімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Нотаріус цієї установи ОСОБА_3 прийняла заяву до розгляду. В процесі підготовки до відкриття спадщини нотаріус ОСОБА_3 отримала Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру від 27.06.2017 року за № 48216867. Згідно з даною довідкою спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилася. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2017 року місцем відкриття спадщини нотаріус ОСОБА_3 визначила ОСОБА_7 Крим, м. Сімферополь, вул. 60-ти річчя ЖовтняАДРЕСА_2. Згідно п. 1.2. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 нотаріус здійснює перевірку факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місця знаходження. У звязку з чим нотаріус повинен здійснити запити на отримання необхідної інформації в Автономній ОСОБА_7 Крим. Станом на 27.06.2017 року ОСОБА_2 ХДНК зробити запити в ОСОБА_7 Крим не представляється можливим. У звязку з чим ОСОБА_2 ХДНК відмовила позивачам у реєстрації спадщини. Позивачі вважають, що дії Пятої ХДНК не відповідають нормам діючого законодавства. Відповідно до ст. 11-1 Закону Укарїни «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна. Так, як майно, що є предметом спадщини знаходиться на території де діють закони України, а саме: м. Харків, пр-т Ново_Баварський, 97, кв. 58, що є єдиним майном, яке належало померлій ОСОБА_6. Тому, відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємці, що постійно проживають з померлим на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом 6 місяців з дати смерті не відмовилися від прийняття спадщини. Позивачі зазначили, що окрім запиту з реєстру, факт проживання з померлою ОСОБА_6 підтверджується наступними документами: копіями їх паспорті; довідкою про останнє місце проживання померлої та складу її родини на день смерті; копією поквартирної картки за місце реєстрації померлої. Також факт наявності родинного звязку з померлою підтверджується свідоцтвом про народження позивачів. На підставі вищезазначеного, позивачі вимушені були звернутися до суду з зазначеним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 06.06.2017 року, у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та надав пояснення аналогічні вищенаведеному.

Представник відповідача ОСОБА_2 ХДНК ГТУЮ в Харківській області ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 09.02.2018 року, в судовому засіданні проти позову заперечувала. Свої заперечення обґрунтувала тим, що по - перше, вона винесла не постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а розяснила порядок оформлення спадщини. По - друге, згідно п. 1.2 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, - при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини, нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, коло спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження. З метою реалізації прав громадян України, які раніше проживали в АР Крим, Донецькій та Луганській областях, до ЦК України було внесено зміни. Відтак місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Відповідно на підставі отриманої першої заяви нотаріусом заводиться спадкова справа, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. За даним з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.06.2017 року за № 48216867 спадкова справа після померлої ОСОБА_6 не заводилась. Тобто, ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріусів з заявами про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця. Зі слів представника спадкоємців, дочки спадкодавця, ОСОБА_4, ОСОБА_5, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто на день смерті спадкодавця, останні вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо вони не заявили про відмову від неї. Доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, будинкова книга, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. ОСОБА_4, ОСОБА_5 не можуть підтвердити місце відкриття спадщини після померлої 26.05.2017 року ОСОБА_6, своєї матері, яка проживала та померла на території Автономної ОСОБА_7 Крим. По-третє, неможливо перевірити наявність заповітів, які можливо склала за життя спадкодавець ОСОБА_6. На даний час будь-які запити для отримання необхідної інформації для оформлення спадщини ОСОБА_2 ХДНК в ОСОБА_7 Крим зробити не може, так як відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ОСОБА_7 Крим визнано тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та, або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і додатково отримані докази заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 26.05.2014 року ОСОБА_6 померла у м. Сімферопіль Автономної Республіки Крим, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №589923 /виданого на підставі актового запису №06, зробленого Жовтневим районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 07.06.20ё17 року / (а.с.6).

Згідно свідоцтва про народження позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є доньками померлої ОСОБА_6 (а.с.10, 13).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою м. Харків , пр-т. Ново-Баварський, 97, кв. 58.

27.06.2017 року позивачі звернулись до ОСОБА_2 ХДНК з заявою про реєстрацію спадщини після померлої матері ОСОБА_6

Листом № 1883/02-17 від 25.06.2017 року ОСОБА_2 ХДНК позивачам було розяснено порядок оформлення спадщини та запропоновано звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів (а.с.7).

Згідно п. 1.2 глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, - при зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини, нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, коло спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження. З метою реалізації прав громадян України, які раніше проживали в АР Крим, Донецькій та Луганській областях, до ЦК України було внесено зміни. Відтак місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні цього майна, або вимоги кредиторів. Відповідно на підставі отриманої першої заяви нотаріусом заводиться спадкова справа, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

За даним з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.06.2017 року за № 48216867 спадкова справа після померлої ОСОБА_6 не заводилась (а.с.8).

Тобто, ніхто із спадкоємців не звертався до нотаріусів з заявами про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця ОСОБА_6

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивачі у своєму позові зазначили, що постійно проживали разом з матірю ОСОБА_6 на час відкриття спадщини. Тобто на день смерті спадкодавця, останні вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо вони не заявили про відмову від неї.

Доказом постійного проживання разом із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, будинкова книга, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ОСОБА_7 Крим визнано тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та, або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків

Тому, на даний час неможливо перевірити наявність заповітів, які можливо склала за життя спадкодавець ОСОБА_6, так як будь-які запити для отримання необхідної інформації для оформлення спадщини ОСОБА_2 ХДНК в ОСОБА_7 Крим зробити не може.

Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

А за змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України).

Як пояснила представник відповідача , позивачам у справі , для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлої матері ОСОБА_6 у нотаріальній конторі, необхідно довести факт їх сумісного проживання з спадкодавцем на момент смерті. А потому, позивачам необхідно звернутися до суду з заявою про встановлення такого факту.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України , суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачами не ставилося питання про вставлення факту проживання зі спадкоємцем на момент її смерті.

За таких обставин , позов не підлягає задоволенню,при цьому суд вважає доцільним зазначити, що прийняте судом по справі рішення, не позбавляє позивачів можливості звернутися до суду з відповідним позовом, обравши правильний спосіб захисту цивільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 4, 5, 10, 12, 13, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України,ст. ст.11,15,16 ЦК України, суд -

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 26.02.2018 року .

Суддя І.В. Іванова