Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/344/17-ц Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Провадження № 22-ц/778/269/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Крилової О.В.

ОСОБА_2

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3, про розірвання договору найму жилого приміщення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ПАТ «Укртелеком» в особі Запорізької філії ПАТ «Укртелеком» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору найму жилого приміщення.

В обґрунтування позову зазначено, що в 2014 році ПАТ « Укртелеком» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у відомчому гуртожитку ПАТ « Укртелеком» за адресою : м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. № 35 кімната № 916 внаслідок відсутності цієї особи понад 6 місяців в зазначеному житловому приміщенні без поважних причин.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2016 року в задоволенні позову ПАТ « Укртелеком» було відмовлено. 29.09.2016 року рішення набрало законної сили.

Цим рішенням було встановлено, що з 14.08.2013 року ОСОБА_3 постійно проживає за кордоном, де працює, відповідно до заяви звільнилась з роботи у звязку з переїздом в іншу місцевість, тобто, вибула на постійне місце проживання до іншої країни.

Таким чином, обставини вибуття відповідача з 14.08.2013 року з житлового приміщення за місцем реєстрації у відомчому гуртожитку ПАТ « Укртелеком» по вищевказаній адресі на постійне місце проживання за кордон, у відповідності до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд розірвати з ОСОБА_3 договір найму жилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35, у звязку з її вибуттям на постійне проживання до іншого населеного пункту з дня її вибуття з 14.08.2013 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року позов задоволено.

Розірвано з ОСОБА_3 договір найму жилого приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, буд. 35 у звязку з її вибуттям на постійне місце проживання до іншого населеного пункту з дня її вибуття 14.08.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртелеком» судовий збір в сумі 1378 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Представник ПАТ «Укртелеком» будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання 01.11.2017 року ,про що свідчить його особистий підпис на судовій повістки , перед судовим засіданням апеляційного суду надіслав заяву про перенесення слухання справи у звязку з неможливістю присутності в судовому засіданні, у звязку з находженням на лікарняному . Будь - яких доказів на підтвердження цієї обставини та неможливості бути присутнім в судовому засіданні будь-якого іншого представника або керівника ПАТ «Укртелеком» до заяви не надано, апеляційне провадження по справі відкрито за скаргою ОСОБА_3 08.09.2017 року і судова колегія ,з урахуванням приписів ч.1,п.10 ч.2 ст.2 ЦПК України щодо обовязку суду та учасників процесу керуватися завданням цивільного судочинства, до складу якого входить своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, вважає зазначені причини неявки до суду неповажними і розглядає справу за відсутності представника позивача.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом першої інстанції було встановлено, що з липня 1988 року по липень 2004 року ОСОБА_3 працювала на підприємстві позивача, у звязку з чим їй 01 липня 1988 року була надана кімната № 916 у гуртожитку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, 35, де вона зареєстрована по теперішній час.

02 липня 2004 року ОСОБА_3 була звільнена з підприємства за власним бажанням у звязку з виїздом із міста на тимчасове проживання.

До 31 грудня 2012 року відповідач здійснювала оплату за кімнату № 916 у гуртожитку, а з 2013 року їй було припинено нарахування, через не проживання у кімнаті.

З 14 серпня 2013 року і до теперішнього часу відповідач вибула на постійне місце проживання до іншої країни. Вищенаведені обставини встановлені рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2016 року ( а.с. 12-15).

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору найму житлового приміщення ПАТ «Укртелеком», не визначився які норми права підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки в обґрунтування своїх вимог посилався, як на норми житлового, так і на норми цивільного законодавства України.

Відповідно, до ч. 2 ст. 107 ЖК Україниу разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Між тим, у разі застосування до спірних правовідносин норм житлового законодавства, законодавцем визначено спосіб захисту порушеного права шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, а не шляхом розірвання договору найму житла.

При цьому, застосування вищезазначеної норми права можливо лише у разі відсутності права власності у ПАТ «Укртелеком» на приміщення гуртожитку.

Проте, під час розгляду справи було встановлено, що приміщення гуртожитку за адресою : м. Запоріжжя, вул. Козача, 35 ( кімната № 916) є приватною власністю ПАТ«Укртелеком».

Умови укладення, зміни та розірвання договору найму житла, що належить до приватного житлового фонду визначаються ЦК України.

Підстави для розірвання договору визначені ст. 651 ЦК України, відповідно до якої відповідно до якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Виходячи з вищенаведеної норми права, обовязковою умовою для її застосування є реальний договір найму житлового приміщення, укладений між ПАТ «Укртелеком» та ОСОБА_3

Проте, позивачем на підтвердження факту виникнення договірних відносин з ОСОБА_3, не було надано жодного доказу, матеріали справи також не містять жодної інформації щодо укладення між сторонами договору найму житлового приміщення.

Суд першої інстанції, розглянувши справу також не визначивши правову природу спірних правовідносин і розірвав договір найму без зазначення дати його укладення, сторін та істотних умов договору.

Також судом першої інстанції не зясоване інше постійне місце проживання відповідача, з зазначенням конкретної адреси такого проживання.

Таким чином, позивачем в даному випадку обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

З урахуванням наведеного, колегія приходить до висновку, що суд помилково дійшов висновку щодо обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції колегія вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не відповідає нормам матеріального права, а тому наявні підстави для його скасування та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 серпня 2017 року у цій справі - скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Запорізької філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до ОСОБА_3 про розірвання договору найму жилого приміщення - відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01.02.2018 року

Головуючий:

Судді: