У Х В А Л А

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 596/2451/16-ц

провадження № 61-80св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КратаВ. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2017 року у складі судді Лисюк І. О. та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року у складі суддів: Костіва О. З., Сташівки Б. І., Хоми М. В.,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2018 року у справі № 596/2451/16-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В грудні 2016 року орган опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації (далі - опіки та піклування Гусятинської РДА) в інтересах малолітнього ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 із позовом, в якому просив відібрати малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_5 без позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 9 грудня 2016 року до служби у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації (далі - Гусятинська РДА) звернувся малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та повідомив, що 8 грудня 2016 року його батько ОСОБА_5 вчинив психологічне насильство по відношенню до нього, а саме: кричав, називав нецензурними словами та погрожував йому. У результаті вказаних дій відповідача малолітній ОСОБА_4 отримав психологічний стрес та покинув будинок, в якому проживав, дитина категорично заперечує проти повернення до батька. Враховуючи, що попередньо у цій сім'ї уже були зафіксовані випадки неналежного виконання батьком своїх обов'язків по відношенню до сина ОСОБА_4, але відповідач не змінив свого відношення до сина, ігноруючи рекомендації та застороги працівників служби у справах дітей, тому на підставі частини другої статті 170 СК 9 грудня 2016 року було видано розпорядження голови Гусятинської РДА № 866 «Про негайне відібрання ОСОБА_4», на підставі якого представники служби у справах дітей та центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді провели спільну роботу по негайному відібрані ОСОБА_4 та його влаштуванні у сім'ю ОСОБА_7, яка фактично замінила ОСОБА_4 матір. Залишення малолітнього ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_5 є небезпечним для здоров'я та морального виховання дитини, натомість його відібрання від батька, без позбавлення останнього батьківських прав дасть змогу влаштувати дитину в інше середовище, з метою подолання ним наслідків психологічного насильства.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року позов задоволено. Відібрано без позбавлення батьківських прав малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у його батька ОСОБА_5 Передано ОСОБА_4 для вирішення питання про його влаштування органу опіки та піклування Гусятинської РДА.

При ухваленні рішення суди, констатуючи безумовне право батька на виховання дитини, зробили висновок, що у даному випадку неможливо надати перевагу саме цьому праву, оскільки воно суперечить інтересам малолітньої дитини, які мають першочергове значення при вирішенні справи. Вважаючи доведеним факт вчинення психологічного насильства над дитиною, суд зазначив, що спілкування дитини з батьком сприймається критично та сприяє розвитку зайвого психоемоційного навантаження. Тому залишення дитини з відповідачем є небезпечним для її здоров'я і морального виховання. Посилання відповідача щодо впливу ОСОБА_7 на дитину суд визнав безпідставними. При цьому суд зазначив, що на ОСОБА_5 лежить «відповідальність батька», який повинен був докласти усіх зусиль для того, щоб у його сина виникла любов і довіра до нього, прагнення бути разом із батьком. У матеріалах справи відсутні докази того, що протягом усього життя дитини ОСОБА_5 вчиняв активні дії щодо налагодження із сином добрих стосунків.

14 грудня 2017 року ОСОБА_5 звернувся касаційною скаргою на рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 27 листопада 2017 року, в якій просить оскаржені рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, рішення не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Також судом допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 401 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Справу № 596/2451/16-ц за позовом органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель