Справа №345/65/18
Провадження № 2/345/325/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2018 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3. Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд -

в с т а н о в и в:

що позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що позивач ОСОБА_1 є власником істотної участі в ПАТ «Банк «Київська Русь» з прямою участю а акціонерному капіталі в розмірі 29,4%. Позивач ОСОБА_2 має поточний рахунок в ПАТ «Банк «Київська Русь», на якому залишись кошти в розмірі 1 310 000,00 грн.

31.12.2015 року відбулося проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна ПАТ «Банк «Київська Русь» на електронному торговому майданчику ТБ «Перспектива Коммодіті». Одним із лотів була земельна ділянка площею 0,0500 га та домоволодіння площею 79,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (лот №4071). Ціна реалізації земельної ділянки та домоволодіння склала - 338 600,00 грн.

Таким чином, 05.02.3016 року в результаті проведення аукціону, був укладений договір купівлі-продажу №68 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачкою ОСОБА_3 стосовно житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки.

19.03.2015 року Постановою правління НБУ №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено до категорії неплатоспроможних. 16.07.2015 року Правління НБУ прийняло постанову №460 про відкладення банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідації з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на цей же строк.

23.06.2016 року Рішенням виконавчої дирекції фонду №1706 від 01.09.2016 року було змінено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Білій Ірині Володимирівні з 05.09.2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року було визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову правління НБУ від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

З моменту набрання Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» втратили юридичну силу та не створюють правових наслідків з моменту їх прийняття.

Вважають, що договір купівлі-продажу №68 від 05.02.2016 року недійсним, оскільки укладений всупереч зазначеним вище норм Закону та інтересам вкладників та інших кредиторів банку.

Просять визнати договір купівлі продажу недійсним, скасувати рішення приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Кара В.В. про державну реєстрацію прав їх обтяжень від 10.02.2016 року на домоволодіння в АДРЕСА_1 та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Кара В.В. про державну реєстрацію прав їх обтяжень від 10.02.2016 року на земельну ділянку АДРЕСА_1.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 14.02.2018 року залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб.

Позивач в судове засідання не з'явився, 01.03.2018 року подав відповідь на відзив в якому зазначив, що договір купівлі-продажу №68 від 05.02.2016 року є недійсним, оскільки укладений всупереч норм Закону та інтересам вкладників та інших кредиторів банку. Просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини неявки.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, 12.-2.2018 року подав до суду відзив на позов в якому зазначив, що недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів, дефекти волі- невідповідність волі та волевиявлення. Банк вважає, що оскаржуваний правочин укладено з дотриманням законодавства України та виконано всі істотні умови, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в задоволенні позову просить відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не з'явилася.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2015 року відбулося проведення відкритих торгів (аукціону) з продажу майна ПАТ «Банк «Київська Русь» на електронному торговому майданчику ТБ «Перспектива Коммодіті». Одним із лотів була земельна ділянка площею 0,0500 га та домоволодіння площею 79,5 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (лот №4071). Ціна реалізації земельної ділянки та домоволодіння склала - 338 600,00 грн.

05.02.3016 року в результаті проведення аукціону, був укладений договір купівлі-продажу №68 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара В.В. між ПАТ «Банк «Київська Русь» та відповідачкою ОСОБА_3 стосовно житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки - (а.с.56-57).

19.03.2015 року Постановою правління НБУ №190 ПАТ «Банк «Київська Русь» було віднесено до категорії неплатоспроможних. 16.07.2015 року Правління НБУ прийняло постанову №460 про відкладення банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб від 17.07.2015 року №138 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Київська Русь» та призначення уповноваженої особи Фонду ліквідації з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова О.Ю. на цей же строк.

23.06.2016 року Рішенням виконавчої дирекції фонду №1706 від 01.09.2016 року було змінено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Київська Русь» Білій Ірині Володимирівні з 05.09.2016 року.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року було визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ від 19.03.2015 року №190 «Про віднесення ПАТ «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних»; визнано протиправною та скасовано постанову правління НБУ від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь».

З моменту набрання Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.12.2016 року та від 16.07.2015 року №460 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» втратили юридичну силу та не створюють правових наслідків з моменту їх прийняття.

Відповідно до положень статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що договір укладений всупереч норм Закону та інтересам вкладників та інших кредиторів банку, однак зазначені твердження позивача спростовуються матеріалами справи та встановленими вище судом обставинами, оскільки договір містить ціну позову, чітко визначено порядок розрахунку за договором, строки та розміри платежів.

Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу не суперечить нормам чинного законодавства, що регулює відносини купівлі-продажу, а також не суперечить загальним засадам укладення правочину, тому підстав для застосовування до нього ст.203, ч. 1 ст. 215 ЦК України немає, а отже немає підстав для визнання його недійсним.

Також суд зазначає, що при укладенні договору купівлі-продажу його законність та правомірність також була перевірена нотаріусом і ніяких порушень з його боку не виявлено, договір посвідчений нотаріально та пройшов державну реєстрацію у встановленому порядку.

Таким чином, суд вважає, що докази, наведені позивачами в обґрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, і не можуть бути підставою для визнання правочину недійсним, а тому в задоволенні позовних вимог позивачам слід відмовити.

У відповідності до п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9, вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно дост. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов не підягає до задоволення, оскільки як було встановлено в судовому засіданні позивачами не було надано суду належних та допустимих доказів про те, що укладенням відповідачами вищезазначеного договору були порушені її права та законні інтереси.

При таких обставинах, поданий позов позивачем є безпідставним та необґрунтованим, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.5 ч.1 п.9 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору звільняються інваліди 1-ої та 2-ої групи, позивач ОСОБА_2 являється інвалідом 2-ої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.27), позивач ОСОБА_1 віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення (а.с.26), тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного ст.ст.203,215 ЦК України, керуючись ст.ст.4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 178, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354-355 ЦПК України, суд

р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3. Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонд Гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору купівлі-продажу недійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: