Справа № 446/119/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

за участю секретаря судового засідання Коваль В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтанецької сільської ради, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Жовтанецької сільської ради, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.07.2001 помер її дід ОСОБА_2, після смерті якого відкрилася спадщина в обсяг якої входить земельна частка (пай) площею 0,86 га на території Жовтанецької сільської ради, 1/4 частка житлового будинку по вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. 05.02.2012 помер її батько ОСОБА_3 після смерті якого відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/4 частка житлового будинку по вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. 27.05.2015 померла її баба ОСОБА_4 після смерті якої відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/4 частка житлового будинку по вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. 02.08.2017 помер її дядько ОСОБА_5 після смерті якого відкрилася спадщина в обсяг якої входить 1/4 частка житлового будинку по вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. Позивач є спадкоємцем за законом після померлих, оскільки її мати ОСОБА_4 відмовилась від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3, а її сестра ОСОБА_6 відмовилась від спадщини після смерті діда ОСОБА_2, баби ОСОБА_7, батька ОСОБА_3 та дядька ОСОБА_5, проте її було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку

Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутінсть, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, з приводу задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить розглядати справу у відсутності державного нотаріуса.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Відповідно до витягу з по господарської книги Жовтанецької сільської ради за 1991-1995 роки , про те, що за №868 в с. Жовтанці за адресою вул. Загаївська, 198 рахувалося будинковолодіння ОСОБА_2 В даному господарстві станом на 15.04.1991 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - голова двору, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2- дружина, ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_3- син, ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4-син.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 є співласниками будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/4 частці вказаного будинку.

Згідно поворного свідоцтва про смерть серії І-СГ №492818, виданого Камянка-Бузьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львіській області 12.12.2017, ОСОБА_2 помер 06 липня 2001 року.

05 лютого 2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №274609, виданим виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області 10.02.2012.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-СГ №395571, виданого виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області 03.06.2015, ОСОБА_4 померла 27 травня 2015 року.

02 серпня 2017 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №473678, виданим виконавчим комітетом Жовтанецької сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області 02.08.2017.

Судом встановлено, що до складу спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 входить земельна ділянка площею 0,86 га, яка знаходиться на території Жовтанецької сільської ради, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ №001477, виданого на підставі рішення сесії сільської ради від 29.10.1994 р. та 1/4 частка житлового будинку по вул. Загаївська,198 в с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір.

20.06.2000 ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого заповів 1/6 житлового будинику в с. Жовтанці по вул. Загаївська,198 та літню кухню яка в технічному паспорті позначена буквою «Д» сину ОСОБА_5, 5/6 вищезгаданого будинку та всі інші господарські будівлі та сертифікат на право приватної власності на землю /середню земельну частку/Серія ЛВ №001477 сину ОСОБА_3 (а.с.11)

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до змісту ст. 1276 ЦК встановлено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_5 заповіту не складали, а тому спадкування їх майна здійснюється за законом.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3В, онукою ОСОБА_2 та ОСОБА_4, племінницею ОСОБА_5В.(а.с.5,19,29).

Своєю заявою сестра позивача ОСОБА_6 відмовилась від спадщини після смерті діда ОСОБА_2, баби ОСОБА_7, батька ОСОБА_3, дядька ОСОБА_5

Своєю заявою ОСОБА_4 відмовилася від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3

Оскільки батько ОСОБА_3 та дядько ОСОБА_5 позивача померли не оформивши спадщини після смерті ОСОБА_2С, а інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті баби, діда, батька та дядька.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦКУкраїни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на обєкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Жовтанецька сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

Положеннями статей 15, 16 ЦК україни, статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлих але оформити своє право на спадкове майно не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

Крім того, відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив

позов ОСОБА_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, до Жовтанецької сільської ради, місцезнаходження с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області, третьої особи Камянка-Бузької державної нотаріальної контори, місцезнаходження вул. Ярослава Мудрого,17б м. Камянка-Бузька Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння, що знаходиться за адресою: вул. Загаївська,198 с. Жовтанці Камянка-Бузького району Львівської області та на земельну ділянку площею 0,86 га, що розташована на території Жовтанецької сільської ради, згідно Сертифіката на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серія ЛВ №001477, виданого 26.05.1997 на підставі рішення сесії сільської ради від 29.10.1994 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Камянка-Бузький районний суд Львівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя У.І. Костюк