Справа № 541/1106/17
Номер провадження 2/541/28/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2018 року

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря - Ніколаєнко М.В.

представника позивача адвоката Куцин В.Ю.

представника відповідача адвоката Стахурлова І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ в натурі спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Миргородського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_4 про розподіл майна, що було нажите в період шлюбу.

В позові посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала у офіційному шлюбі з 07 липня 1979 року по 06 січня 2015 року. В період шлюбу за спільні кошти ними придбано два автомобіля : легковий автомобіль ИЖ 412 ИЄ, червоного кольору, 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3 та вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, номер двигуна НОМЕР_7, номер шасі НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4.

Добровільно відповідач відмовляється провести розподіл даного майна, що стало підставою звернення до суду. Позивачка запропонувала варіант розподілу спільного майна шляхом виділення їй вантажного автомобіля ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску вартістю 42400 грн., а відповідачу - легковий автомобіль ИЖ 412 ИЄ, червоного кольору, 1986 року випуску, вартістю 21200 грн.

Позивачка та її представник, адвокат Куцин В.Ю. просили суд задовольнити її позовні вимоги. ОСОБА_3 вказує, що повністю реалізовувати своє право власності на користування та розпорядження спільним майном не має можливості, так автомобіля зареєстровані на відповідача, а добровільно він провести розподіл спільного майна не бажає.

Відповідач та його представник, адвокат Стахурлов І.І., заперечили позовні вимоги. ОСОБА_4 не заперечував факту придбання спірних автомобілів в період шлюбу. Вказав, що легковий автомобіль ИЖ 412 ИЄ, червоного кольору, 1986 року випуску, проданий сестрі позивачці майже десять років назад, без офіційного оформлення договору купівлі-продажу та продовжує бути зареєстрований на його ім'я. З приводу автомобіля ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, відповідач заперечував щодо його виділу позивачці. Пояснив, що даний автомобіль експлуатує він, здійснюючи перевозки вантажів на замовлення, що являється його основним доходом. ОСОБА_3 не має прав на керування транспортними засобами, а її бажання виділити собі у власність вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 3707, є не що іншим, як бажання позбавити його засобів для існування.

Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до задоволення.

Судом встановлено, позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1979 року по 06 січня 2015 року. В період зареєстрованого шлюбу сторонами було набуте спільне майно: легковий автомобіль ИЖ 412 ИЄ, червоного кольору, 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3 вартістю 21200 грн. та вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, номер двигуна НОМЕР_7, номер шасі НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, вартістю 42400 грн..

Згідно ст. 60 СК України та ч.3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності. Ст. 68 СК України передбачено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У відповідності з ч.1 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, а згідно ст.69 СК України та ст. 372 ЦК України вони мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Так як не доведено протилежного суд вважає, що спірне майно, придбане ними в період шлюбу, а тому кожна із сторін має право на виділення своєї частки, які відповідно до ст.70 СК України і ст.ст. 370, 372 ЦК України мають бути рівними.

Згідно ст. 69 СК України кожен з подружжя має право на поділ майна, яке є об'єктом спільної сумісної власності, шляхом виділення його в натурі в особисте майно та припинення спільної власності взагалі. Відповідно ст. 71 СК України у випадку неподільності об'єкту спільного майна, він присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Тобто, при наявності такої кількості об'єктів спільного неподільного майна, суд повинен справедливо присудити частину об'єктів майна одному з подружжя, частину - іншому і, таким чином, припинити як спільну власність, так і сам спір, як існуючий, так і такий що ймовірно виникне у майбутньому між подружжям.

Суд визначає вартість майна за цінами запропонованими позивачкою, так як учасниками справи не надано доказів, які б спростовували вказані твердження.

Виділивши кожному із співвласників частину спільного майна, по одному транспортному засобу, вартість яких не є рівна, суд присуджує грошову компенсацію, тому із сторін, вартість автомобіля якого є меншою ніж, вартість його частки у спільному майні.

При поділі транспортних засобів суд вважає, що саме ОСОБА_4 підлягає виділенню вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, номер двигуна НОМЕР_7, номер шасі НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4, так як він має водійське посвідчення на керування автомобілем даної категорії та використовує його для надання послуг населенню за винагороду, що є основним джерелом його доходу.

При розподілі судових витрат суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 206, 263, 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Поділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4:

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_5) право власності на легковий автомобіль ИЖ 412 ИЄ, червоного кольору, 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_6) право власності на вантажний автомобіль ГАЗ-САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, номер двигуна НОМЕР_7, номер шасі НОМЕР_8, державний номерний знак НОМЕР_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_6) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_5) компенсацію в сумі 10600 (десять тисяч шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_6) на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_5) понесені судові витрати в сумі 960 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 30 травня 2017 року, а саме: арешт на вантажного автомобіля ГАЗ - САЗ 3707, синього кольору, 1989 року випуску, номер двигуна НОМЕР_7, номер шасі - НОМЕР_8, д.н.з. НОМЕР_4, , та арешт легкового автомобіля ИЖ 412 ИЭ, червоного кольору, 1986 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, д.н.з. НОМЕР_9, власником вказано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законно сили.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Полтавської області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 26 січня 2018 року.

Суддя : О.А. Городівський