Справа № 524/51/18
Провадження № 6/524/51/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого - судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці Полтавської області заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 травня 2007 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 травня 2007 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, посилаючись на те, що виконавчий лист було втрачено при поштовій пересилці.

19 січня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій просила поновити строк предявлення виконавчого листа до виконання.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, заінтересована особа - ОСОБА_2 та представник заінтересованої особи - Автозаводського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не прибули, були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Заявник та її представник просили розглядати заяву за їх відсутності. Заінтересовані особи про причини неявки не повідомляли, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду, тобто судді зобовязані застосовувати рішення Європейського суду з прав людини» як джерело права на всіх етапах провадження нарівні з Законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства Права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначає виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 р. (п.40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

На підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука від 07 травня 2007 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 19931 грн.

На виконання цього вироку суду було видано 02 червня 2007 Автозаводським районним судом м. Кременчука виконавчий лист, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, яке перебувало на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області у період з 19 січня 2011 року по 25 листопада 2011 року.

25 листопада 2011 року виконавче провадження завершено відповідно до п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 25 листопада 2011 року). Копія постанови та оригінал виконавчого листа було направлено на адресу стягувача, однак був втрачений при пересиланні, що постає із відповіді ВДВС.

У відповідності ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року

N 606-XIV ( у редакції на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувану від 25.11.2011 р.) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Тобто, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 листопада 2011 року мала бути надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу стягувача, але оскільки існують суперечності між адресами стягувача ОСОБА_1 та відповідно у звязку із знищенням відповідних матеріалів виконавчого провадження, перевірити на яку саме адресу було направлено вказану постанову та виконавчий документ неможливо, як і перевірити дійсність такого надіслання.

Суд, приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити видати дублікат виконавчого листа з поновленням строку його предявлення до виконання, оскільки після 25 листопада 2011 року заявник вживала заходи щодо одержання виконавчого листа, встановлення його місця знаходження, одержання інформації з приводу руху виконавчого провадження, і такі обставини суд вважає поважними, оскільки фактично виконавчий лист було втрачено при пересиланні.

Керуючись ст. ст. 258-260, 353, 433 , п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа виданого на підставі вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 травня 2007 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа № 1-356, на виконання вироку Автозаводського районного суду м. Кременчук від 07 травня 2007 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 19931 грн. та поновити строк предявлення виконавчого листа до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пятнадцяти діб з дня проголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо ухвалу не скасовано.

Суддя: