Справа №295/6296/17
24.01.2018 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Перекупка І.Г.,
за участю секретаря судовго засідання ОСОБА_1,
за відсутності сторін,
розглянувши у приміщенні Богунського районного суду м. Житомира у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку між спадкоємцями в натурі,-
В червні 2017 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить поділити частину житлового будинку за адресою: м. Житомир провулок Лікарський,17, в натурі між спадкоємцями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, виділивши позивачу ОСОБА_2: кухню - 1.1 площею 9,5 кв. м., кімнату 1.2 площею 14,1 кв. м., веранду 1.5 площею 3,5 кв. м., кладову 1.6, площею 2,2 кв. м., а частину вбиральні літера "У", частину колодязя № 3, частину огорожі, № 1-2, відповідно до ідеальних часток, що належать спадкоємцям, залишити в загальному користуванні та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Оскільки незважаючи на численні пропозиції позивача, відповідачем не надано згоди на поділ вказаного житлового будинку в натурі відповідно до правовстановлюючих документів даними, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених справ.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просить його задовольнити з викладених в ньому підстав, не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідач в судові засідання не зявлявся, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України; відзив на позов не надала, клопотань про перенесення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. 223 ЦПК України та ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних обставин.
Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, інтересів держави.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2016 року по цивільній справі № 295/5323/16-ц, визнано за ОСОБА_4 право власності на 59/100 ід. частки житлового будинку № 17 по провулку Лікарському в м. Житомирі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер в серпні 2015 року.

Відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права Власності від 17.11.2016 року № 17525372, зареєстрованим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_2, є власником приватної спільної часткової власності в розмірі 59/100 ід. частки на житловий будинок за адресою: м. Житомир, пров. Лікарський, 17, як спадкоємець за законом після померлого в серпні 2015 року батька ОСОБА_4, який був зареєстрований до дати смерті і проживав за вказаною адресою.

Відповідно до технічного паспорта на вказаний житловий будинок, виготовленого 10.11.2008 року Комунальним підприємством "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, інвентаризаційна справа № 14477,він складається з наступних приміщень: кухні 1.1. площею 9.5 кв. метр,кімната 1.2, площею 14,1 кв. метр, кімната 1.3, площею 15.1 кв. метр, кімната 1.4, площею 11.8 кв. метр, веранда 1.5 площею 3,5 кв. метр, кладова 1.6, площею 2,2 кв. метр.

Згідно довідки КП "Житомирське обласне міжміське БТІ» від 09.03.2016 року за вих. № А-14477 станом на 31.12.2012 р. за ОСОБА_4 зареєстровано 59/100 ід. долі житлового будинку № 17 по пров. Лікарському в м. Житомирі на підставі дарування від 20.11.2000 року № 5780.

Фактично іншою частиною вказаною житлового будинку, а саме, кімнатою 1.3, площею 15.1 кв. м та кімнатою 1.4, площею 11.8 кв. м., користується ОСОБА_3, що підтверджується копією рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11.04.2017 року по цивільній справі №295/1452/17-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частина 1 ст.321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно ч.1, ч.3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 р. №7 з наступними змінами та доповненнями, виділ у натурі часток жилого будинку можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом.

Як врегульовано Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 N55(1.2.) поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки внатурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, або Висновку щодо технічної можливості виділу внатурі частки з об'єкта нерухомого майна.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Диспозиція ст. 1278 ЦК України передбачає, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті не розділив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки внатурі.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. встановлено, що квартира не підлягає поділу в натурі якщо не можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов.

З урахуванням викладеного, керуючись принципами розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про виділ частки в натурі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати: по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 319, 321, 356, 358, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 4,5, 19, 43,81, 82, 141, 206, 263-265,280-283, 354 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку між спадкоємцями в натурі - задовольнити.

Поділити частину житлового будинку за адресою: м. Житомир провулок Лікарський,17, в натурі між спадкоємцями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, виділивши позивачу ОСОБА_2: кухню - 1.1 площею 9,5 кв. м., кімнату 1.2 площею 14,1 кв. м., веранду 1.5 площею 3,5 кв. м., кладову 1.6, площею 2,2 кв. м., а частину вбиральні літера "У", частину колодязя № 3, частину огорожі, № 1-2, відповідно до ідеальних часток, що належать спадкоємцям, залишити в загальному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Перекупка