Справа № 716/2058/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.02.18 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Стрільця Я.С.

секретаря - Климус Г.В.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, територіальної громади с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно, в якому просять визнати за ними право власності за кожним по 1/2 частці житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами і будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, що складається з житлового будинку літ. «А», загальною площею 42,30 м2, житловою площею 30,20 м2, сараю під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», огорожі №1-2.

В обґрунтування позову посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1.

Заповіту померлий ОСОБА_4 не залишив, вони, а також відповідач ОСОБА_5 є спадкоємцями за законом першої черги. Вказують на те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 вони прийняли, користуються всім спадковим майном, звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу кожному свідоцтва про право на спадщину по 1/2, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вони змушені в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача територіальної громади с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся судовою повісткою за адресою вказаною у відповіді на запит в адресно-довідковий підрозділ ГУДМС УДМС в Чернівецькій області, проте до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім'ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Згідно п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом абз. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За вказаних обставин, справу розглянуто без участі відповідачів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 9).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 по місцю його останнього проживання - АДРЕСА_1 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із довідки сільської ради №6385 від 28.07.2017 року (а.с. 13).

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заповіт померлий ОСОБА_4 не вчиняв. Позивачі: дружина ОСОБА_1, син ОСОБА_2 та відповідач - син ОСОБА_3 є спадкоємцями його майна за законом, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження (а.с. 10-11).

Відповідно ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_7, будучи спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 за законом, спадщину після смерті останнього не прийняв, на неї гне претендує, що підтверджується заявою про відсутність претензій після смерті батька від 15.11.2017 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи 225/2017, що перебуває в провадженні Заставнівської державної нотаріальної контори.

Відповідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом також встановлено, що на час відкриття спадщини позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали із спадкодавцем ОСОБА_4 і вважаються такими, що прийняли спадщину, що видно із довідки сільської ради №385 від 28.07.2017 (а.с. 13).

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтв про право власності на 1/2 частину спадкового майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 позивачі звернулися до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтв нотаріусом було відмовлено, оскільки ними не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_4, що видно із витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №48575455 від 28.07.2017 року та постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №1665/02-31 від 23.11.2017 (а.с. 15).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_4, що підтверджується довідкою Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області №125 від 05.12.2017 року в якій зазначається, що згідно витягу погосподарської книги №1 за 2016-2020 роки, особистий рахунок № НОМЕР_4 Чуньківської сільської ради Заставнівського району значиться житловий будинок із по господарськими спорудами по АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_4 За даним господарством закріплена земельна ділянка загальною площею 0,70 га в т.ч. 0,12 га для обслуговування житлового будинку та 0,58 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 16).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що спадкодавцеві ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка на якій розташований спірний житловий будинок, суд приходить до висновку, що він набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємицею майна померлого ОСОБА_4 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 17), довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №382 від 16.11.2017 (а.с.14), житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 побудовані у 1983 році, їх вартість становить 38933 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять) гривень.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 128, 130, 131, 223, 235, 247, 259, 263 - 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, за кожним право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 42,30 м2 та житловою площею 30,20 м2, що в плані зазначений під літ. «А» та прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, а саме: сараєм під літ. «Б», вбиральнею під літ. «В», огорожею №1-2, що розташований по АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с. Чуньків Заставнівського району Чернівецької області, актовий запис про смерть №04.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець