Справа № 486/1392/18
Провадження № 2/486/668/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2018 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Франчук О.Д.

при секретарі Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 виклад позиції позивача та відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу зареєстрованого Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н», реєстраційний номер 56 від 27 cерпня 1998 року дійсним та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 (Комуністичному) в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 серпня 1998 року він придбав у відповідачів квартиру № 79 в будинку № 10 по пр.-ту Соборності (Комуністичному) в м. Южноукраїнську Миколаївської області. Договір купівлі-продажу був зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» за № 56. Всі свої зобов'язання за договором він виконав, а саме передав продавцям обумовлену суму коштів, прийняв від них документи та ключі на квартиру, зареєструвався в даній квартирі та проживає там разом з сім'єю. Однак не посвідчив договір нотаріально. На даний час у нього виникла необхідність у розпорядженні своєю власністю, та під час вчинення нотаріальних дій отримав відмову, через відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу зазначеної квартири. Тому, просив суд задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, відзиву на позов не подали.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

05 листопада 2018 року позивач надіслав на адресу суду письмову заяву, в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Виклик відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Однак, будучи належним чином повідомленими, останні до суду не з'явились, причину неявки суду не повідомили, відзив до суду не подали.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 27 серпня 1998 року між ОСОБА_4, яка також представляла на біржі інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 56 від 27 серпня 1998 року (а.с. 4). Відповідно до даного договору ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 належну їм на праві власності квартиру АДРЕСА_2 (Соборності) в м. Южноукраїнську Миколаївської області.

Своє право власності на зазначену квартиру позивач зареєстрував в КП "БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області" та на його замовлення був виготовлений технічний паспорт на квартиру (а.с. 5-6, 8).

Відповідно до довідки виписки про склад сімї та реєстрацію, станом на 01 лютого 2018 року в квартирі № 79 будинку № 10 по пр.-ту Соборності (Комуністичному) в м. Южноукраїнську Миколаївської області зареєстрований ОСОБА_1 квартиронаймач, ОСОБА_6 дружина, ОСОБА_7 дочка, ОСОБА_8 - син (а.с. 7).

V. Оцінка суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним, відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Статтею 227 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року, що був чинним на час укладення вказаного договору, передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.

Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України).

Незважаючи на обов'язковість нотаріальної форми договору купівлі-продажу житла, в якому хоча б однією з сторін є громадянин, законодавство допускає можливість визнання угоди, яка хоча й укладена з порушенням нотаріальної форми, але вважається дійсною. Так, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Таким чином, беручи до уваги, що сторони договору обумовили всі суттєві умови договору та повністю виконали взяті на себе зобов'язання, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, суд вважає, що позовні вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна квартири АДРЕСА_3 (Комуністичному) в м. Южноукраїнську Миколаївської області, укладеного 27 серпня 1998 року, між ОСОБА_4, яка також представляла на біржі інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та зареєстрованою Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 56 від 27 серпня 1998 року, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (зареєстрованого: пр-т. Соборності, 10 АДРЕСА_4, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_3 (проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_1), ОСОБА_4 (проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_1) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 (Комуністичному) в м. Южноукраїнську Миколаївської області від 27 серпня 1998 року, зареєстрований Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі "Нерухомість Н", в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 56 від 27 серпня 1998 року, укладений між ОСОБА_4, яка також представляла на біржі інтереси ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_9