Справа №: 398/3777/17
провадження №: 2/398/611/18
"20" лютого 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Соколової Р.І., за участю секретаря судових засідань Лісовської Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
за участю: позивача - ОСОБА_2, представника позивача - ОСОБА_4, представника третьої особи - Гаркуші О.М.
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання останнього.
Свої вимоги мотивує тим, що вона являється рідною сестрою ОСОБА_6 та призначена його опікуном. Вони проживають разом в сел.Нова Прага Олекснадрійського району, ОСОБА_6 навчається в Новопразькій спеціальній загальноосвітній школі. Їхня мати ОСОБА_3 з 2016 року з ними не проживає, участі у виховані та матеріальному забезпеченні сина - не приймає, місце її проживання невідоме. На даний час відповідач знаходиться в розшуку.
Оскільки вихованням та утриманням ОСОБА_6 займається вона, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6 та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання останнього.
До розгляду справи по суті позовних вимог, 31 січня 2018 року від представника третьої особи Олександрійської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування надійшли пояснення, відповідно до яких на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації від 11 квітня 2017 року №156-р малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування в зв'язку зі смертю батька ОСОБА_7 та перебуванням у розшуку матері ОСОБА_3
ОСОБА_3 на території смт.Нова Прага Олекснадрійського району не проживає, що підтверджується довідкою селищної ради, утриманням та вихованням сина не займається, участі у його розвитку та житті не приймає. Згідно довідки Новопразької спеціальної ЗОШ-інтернат від 01.09.2017 року протягом 2016-2017 навчального року ОСОБА_3 навчанням свого сина ОСОБА_6 не цікавилась, батьківські збори жодного разу не відвідувала, вчителям не телефонувала, будь-якої участі у житті дитини не приймала.
ОСОБА_6 з 14.04.2017 року перебуває під опікою в сім'ї старшої сестри ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка займається його вихованням і утриманням та якою, за місцем проживання, створено всі умови для цього.
Враховуючи викладене, Олександрійська районна державна адміністрація прийшла до висновку, що факти свідомого ухилення ОСОБА_3 від покладених на неї батьківських обов'язків доведені: вона не займається вихованням сина, не цікавиться його навчанням, не вітає його зі святами та днями народження, не відвідує, жодним чином матеріально не утримує, отже вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з неї на користь опікуна аліменти на утримання сина.
В судовому засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з наведених в позові підстав, просили його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Представник третьої особи Олександрійської районної державної адміністрації - Гаркуша О.М. підтримала заявлені позивачем вимоги, вважає, за необхідне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав та стягнути аліменти на утримання сина.
Відповідач в судові засідання, призначені на 11 січня 2018 року, 02 лютого 2018 року та 20 лютого 2018 року, жодного разу не з'явилася. Повістки про виклики в судові засідання, які було направлено відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1, повернулись на адресу суду: на 11.01.2018 року з відміткою «тимчасово відсутній», на 02.02.2018 року - «не проживає», на 20.02.2018р. - «знаходиться в розшуку, за даною адресою не проживає». При цьому, згідно довідки управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради від 20.11.2017р. відповідач зареєстрована за вказаною адресою. Крім того, виклики відповідача в судові засідання, призначені на 02.02.2018 року та 20.02.2018 року, було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи, показання свідка ОСОБА_8, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до таких висновків.
Згідно із ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідач ОСОБА_3 є матір'ю малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 виданим Новопразькою селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області 20.10.2008 року, актовий запис №50.
Згідно розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 11 квітня 2017 року №156-р ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки останній залишився без батьківського піклування в зв'язку зі смертю батька ОСОБА_7, (свідоцтво про смерть НОМЕР_4, видане виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району 03.04.2017р.) та перебуванням у розшуку матері ОСОБА_3.(довідка Олександрійського РВП ОВП ГУ НП України в Кіровоградській області від 07.04.2017 року №24/2378/114-17). Починаючи з квітня 2017 року неповнолітній ОСОБА_6 був тимчасово влаштований в сім'ю старшої сестри ОСОБА_2
Відповідно до розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 14 квітня 2017 року №164-р ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1, призначено опікуном (піклувальником) над дітьми, позбавленими батьківського піклування: ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Як свідчить довідка №1643 від 04.04.2017 року, видана виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, але тривалий час на території Новопразької селищної ради не проживає.
Відповідно до довідки-характеристики №3185 від 01.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району, ОСОБА_3 неодноразово була помічена у стані схожому на алкогольне сп'яніння. За місцем реєстрації проживала разом з чоловіком та дітьми, утримувала себе за рахунок тимчасових заробітків. В квітні 2016 року залишила сім'ю та виїхала на тимчасові заробітки, відтоді зв'язок з нею втрачено. З червня 2016 року перебуває у розшуку, на даний час місце її перебування не відоме.
Згідно довідки Новопразької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІ ступенів від 01.09.2017 року №600, ОСОБА_6, якого було зараховано до школи на підставі заяви батька ОСОБА_7, висновку медико-педагогічної комісії №47/25 від 31.05.2015 року, путівки Управління освіти, наук молоді та спорту Кіровоградської обласної державної адміністрації №146 від 31.08.2015 року, навчається в зазначеному навчальному закладі з 01.09.2015 року. Протягом 2016-2017 навчальних років мати ОСОБА_6 - ОСОБА_3 жодного разу сина в навчальному закладі не відвідувала, на зв'язок з ним не виходила, жодної матеріально допомоги на його утримання не надавала.
Відповідно до висновку Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області №01-26/395/1 від 20.09.2017 року про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав та стягнення з неї аліментів, встановлено, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 19.09.2017 року, точку зору ОСОБА_3, з приводу зазначеного питання, встановити не виявилось можливим в зв'язку з не проживанням останньої на території району. Комісія, врахувавши факт відсутності батьківського піклування з боку ОСОБА_3 відносно ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, тривале проживання окремо від дитини, відсутність батьківської турботи та ласки, відсутність матеріального утримання, зацікавленості життям та навчанням дитини, ігнорування основних батьківських обов'язків, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з неї аліменти на виховання та утримання сина, на користь опікуна над дитиною - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8.
Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, до реєстрації шлюбу з ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, мала прізвище «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_5, виданим виконавчим комітетом Новопразької селищної ради Олександрійського району 29 квітня 2017 року, актовий запис №7.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що він проживає в сел.Нова Прага Олександрійського району, неподалік від будинку позивача. Настільки йому відомо, відповідач в березня 2016 року виїхала на заробітки до м.Києва і більше в селищі не з'являлась. Після смерті батька ОСОБА_6 опікується його старша сестра ОСОБА_2, яка є позивачем по справі. Він неодноразово приходив до них в гості, живуть добре, хлопчик завжди доглянутий.
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, не забезпечує його матеріально, не спілкується з ним, тобто фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків.
Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого малолітнього сина, фактично переклавши цей обов'язок на позивача та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, передбаченими ст.150 СК України.
З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_6, що сприятиме захисту інтересів дитини.
Водночас, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов'язку утримувати дітей. Згідно з ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Враховуючи викладене, відповідач зобов'язана утримувати свою дитину незалежно від факту позбавлення її батьківських прав та сплачувати визначені судом аліменти, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 на користь опікуна ОСОБА_2 також підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір: на користь держави в сумі 640,00 грн. та на користь позивача в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, ст.ст. 264, 265, 273, 280 - 282 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_11, батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_12
Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6.) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) аліменти на утримання ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_12, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2017 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_14.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6.) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_13, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_6.) судовий збір в дохід держави в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 27 лютого 2018 року

Суддя Соколова Р.І.