_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6003/17
Провадження № 2/520/3065/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна

секретар судового засідання Дідур Ганна Сергіївна

за участю: позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього

ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_5,

третя особа ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7

представник третьої особи ОСОБА_5 ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Граніт", треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, про визнання недійсним правочину та визнання права покупця, -

встановив:

25.05.2017 року позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним правочин щодо одностороннього розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 року, укладеного між ТОВ "Полімер-Граніт" продавець, та ОСОБА_9, - покупець, оформленого у вигляді письмового повідомлення № 158 від 06.03.2017 року, направленого на адресу спадкоємця малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право покупця за Договором купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 року, укладеного між ТОВ "Полімер-Граніт" та його померлим батьком ОСОБА_9

При цьому позивач посилається на те, що 16.12.2010 року між ТОВ "Полімер-Граніт" та ОСОБА_9, який помер 26.09.2012 року, було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № А4-14. Вказаний договір ТОВ "Полімер-Граніт" з 06.04.2017 року розірвано з підстав порушення спадкодавцем п. 8.3.1. договору. Позивач зазначає, що ТОВ "Полімер-Граніт" не зверталося до спадкодавця за його життя, та до спадкоємців після його смерті із вимогами сплатити заборгованість, у зв'язку із чим, позивач вважає одностороннє розірвання договору незаконним, тому змушена звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просять задовольнити. При цьому вказали, що у квартирі постійно проживає позивач із сином та оплачують житлово-комунальні послуги.

Представник відповідача ТОВ "Полімер-Граніт" - ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала надані письмові заперечення на позовну заяву та просить відмовити у задоволенні позову. При цьому представник вказала, що судовим рішенням встановлено, що спадковою масою після смерті спадкодавця є грошові кошти, а не майнові права за договором. У звязку із чим, представник позивача вважає безпідставними вимоги позивача про визнання недійсним одностороннє розірвання договору. Крім того, представник вказала, що стосовно квартири вже укладено попередній договір купівлі-продажу.

Третя особа ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. При цьому представник вказав, що в матеріалах справи наявне рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, яким вставлено факт, що спадковою масою після смерті спадкодавця є грошові кошти, а не майнові права за договором. Також представник вказав, що ОСОБА_5 отримала у нотаріуса свідоцтво на право на спадщину за законом після смерті сина саме на грошові кошти.

Третя особа ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_6 ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 16.12.2010 року між ТОВ "Полімер-Граніт" та ОСОБА_9, було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № А4-14, за умовами якого продавець продає, а покупець придбає майнові права на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених даним договором та відповідно до норм ЦК України, які визначають загальні положення про купівлю-продаж /а.с. 9-14/.

Відповідно до п. 2.2 Договору, сторони домовилися, що об'єктом нерухомості, майнові права на які передаються за даним договором, є квартира у готовності під ключ, яка розташована в об'єкті будівництва за будівельною адресою: 7 км Овідіопольської дороги, масив № 10, паї 195, 196, 197, Авангардської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, по наступним характеристикам: секцій «А4», квартира «№ 14», площа «48,34», кількість житлових кімнат «2», етаж «3».

Положеннями п. 3.1 договору визначено, що майнові права на об'єкт нерухомості по даному договору передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту. Акт підписується сторонами не пізніше 25 робочих днів з дати настання останньої із таких подій: здійснення покупцем оплати 100 % вартості майнових прав, яка визначена у п. 4.2 Договору, введення об'єкта нерухомості в експлуатацію та здійснення розрахунків у відповідності до п. 4.4 даного договору.

Згідно п. 4.2 Договору, загальна сума, яка передається продавцем покупцю по даному договору становить 38 672 дол. США, що еквівалентно на день укладання договору становить 309 376,00 грн. Вказана сума є остаточною та може бути змінена лише у випадках, передбачених даним Договором чи законодавством України.

В подальшому, а саме 08.10.2011 року між ТОВ "Полімер-Граніт" та ОСОБА_9, було укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 року /а. с. 15/, за умовами якої, продавець надає покупцю можливість поетапного погашення остаточної вартості майнових прав на обєкт нерухомості протягом 365 днів з моменту введення обєкта будівництва в експлуатацію.

08.10.2011 року між ТОВ "Полімер-Граніт" та ОСОБА_9 було підписано акт прийому-передачі, за яким, продавець передав, а покупець прийняв майнові права на обєкт нерухомості по договору № А4-14, а саме квартиру у готовності під ключ, яка розташована в обєкті будівництва за будівельною адресою: 7 км Овідіопольської дороги, Авангардської сільської ради АДРЕСА_1 по наступним характеристикам площа «48,34», кількість житлових кімнат «2», поверх «3» /а.с. 16/.

Крім того, того ж дня, 08.01.2011 року між ТОВ "Полімер-Граніт" та ОСОБА_9, було укладено договір № А4-14/1 /а. с. 17/. Відповідно до якого, ТОВ "Полімер-Граніт" передає, а ОСОБА_9 прийняв у тимчасове користування обєкт нерухомості - квартиру у готовності під ключ, яка розташована в обєкті будівництва за будівельною адресою: 7 км Овідіопольської дороги, Авангардської сільської ради АДРЕСА_1 по наступним характеристикам площа «48,34», кількість житлових кімнат «2», етаж «3». ОСОБА_9 підтверджує своє зобовязання погасити заборгованість за майнові права..

Відповідно до п. 2.3 договору № А4-14/1, ОСОБА_9 зобов'язаний нести у повному обсязі витрати, повязані з утриманням обєкта нерухомості.

26.09.2012 року у віці 32 років помер ОСОБА_9, актовий запис № 9254, що вбачається із свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 315772, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті ОСОБА_11 міського управління юстиції /а.с. 8/.

Судом встановлено, що після смерті 26.09.2012 року ОСОБА_9 приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_12 заведено спадкову справу № 32/2012, що вбачається із витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі /а.с. 18-19, 54/.

Листом приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_12 від 03.03.2017 року повідомлено, що спадкоємцями ОСОБА_9, померлого 26.09.2012 року, є мати померлого - ОСОБА_5, малолітня донька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та малолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у рівних частках /а.с. 52/.

Зі свідоцтва про народження серії І-ЖД № 310425, вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_9, який помер 26.09.2012 року, та позивача ОСОБА_1 /а.с. 7/.

Таким чином, позов предявлено ОСОБА_1 як законним представником ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємця майна свого батька - ОСОБА_9, який помер 26.09.2012 року.

Судом встановлено, що у провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 509/1286/16-ц за позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_6, до ОСОБА_1, як в своїх інтересах, так і в інтересах малолітнього ОСОБА_2, третя особа - ТОВ "Полімер-Граніт", про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частку нерухомого майна та стягнення грошових коштів.

Так, рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2016 року відмовлено у задоволені позову. Рішенням встановлено, що єдиною спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9 є грошова сума у розмірі 273 414,28 грн., яку було сплачено померлим ТОВ "Полімер-Граніт" згідно договору № А4-14 купівлі-продажу майнових прав від 16.12.2010 року.

Крім того, рішенням встановлено, що ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, із заявою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9, померлого 26.09.2012 р. до нотаріальної контори не зверталася, хоча була повідомлена нотаріусом про відкриття спадкової справи.

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_6, який помер 26.09.2012 в порядку ст. ст. 328,331,392 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не набув право власності на спірну квартиру, яка розташована за будівельною адресою : Одеська область, Овідіопольський район, Авангардівська с/р, ж/м «Добрий», вул. Торгова, 7, секція А4, кв. 14 і відповідно, вказана квартира не входить до спадкової маси, яка може бути успадкована будь-ким з кола спадкоємців, враховуючи, що всі сторони судового процесу не заперечували того факту, що право власності на спірну квартиру до цього часу ні за ким не зареєстроване.

Разом із тим, у рішенні зазначено, що рішенням Малиновського райсуду м. Одеси від 02.06.2014 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11.07.2014 р. та ухвалою ВССУ від 11.08.2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права спільної сумісної власності відмовлено, у задоволенні позову 3-ої особи з самостійними вимогами ОСОБА_13 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_6 про стягнення боргу відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2016 року у справі № 509/1286/16-ц не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні.

Матеріали справи містять свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 06.08.2015 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_12, реєстровий номер № 529. Свідоцтво видане ОСОБА_5 на 1/3 частку у спадщині після смерті ОСОБА_9, а саме на грошові кошти у розмірі 273 414,28 грн., які сплачено померлим ТОВ "Полімер-Граніт", згідно договору № А4-14 /а.с. 53/.

З урахуванням встановлених рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2016 року у справі № 509/1286/16-ц обставин щодо того, єдиною спадщиною, яка відкрилась після смерті ОСОБА_9 є грошова сума у розмірі 273 414,28 грн., а також приймаючи до увагу чинність свідоцтва про право на спадщину за законом № 529, видане ОСОБА_5 на 1/3 частку грошових коштів у розмірі 273 414,28 грн., суд приходить до висновку, що дійсно, спадковою масою після смерті ОСОБА_9 є грошові кошти у розмірі 273 414,28 грн., які сплачено померлим ТОВ "Полімер-Граніт", згідно договору № А4-14, а не майнові права за вказаним договором.

Судом встановлено, що 06.03.2017 року ТОВ "Полімер-Граніт" направляло на адресу спадкоємців померлого ОСОБА_9 листи, з повідомленням про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 29.11.2016 року. Так, вказані листи отримано 10.03.2017 року адвокатом ОСОБА_8, який діє на представництво інтересів ОСОБА_5 /а.с. 38/, 28.03.2017 року ОСОБА_1 /а.с. 40/.

Крім того, 06.03.2017 року ТОВ "Полімер-Граніт" направляло на адресу спадкоємців померлого ОСОБА_9 листи, з повідомленням про необхідність отримання грошових коштів у розмірі 91 138,09 грн. кожний, звернувшись до 01.04.2017 року в офіс ТОВ "Полімер-Граніт" /а.с. 39, 41/.

Разом із тим, 10.07.2017 року ТОВ "Полімер-Граніт" зверталося до начальника служби у справах дітей ОСОБА_11 міської ради в Київському районі із заявою про внесення боргу на депозит нотаріусу. Мотивуючи тим, що мати спадкоємця отримала свідоцтва на право на спадщину за законом, проте ОСОБА_1 та ОСОБА_6, які є законними представниками дітей спадкоємця не отримали належну дітям частку у спадщині /а.с. 42/.

Згідно із ст. 190 ЦК України майном як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку - є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Нормами статті 1221 ЦК України передбачено місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

У відповідності з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов'язаним з особою кредитора.

Положеннями ст. 651 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 8.3.1 договору від 16.12.2010 року регламентовано, що договір може бути розірвано у разі порушення покупцем строків оплати майнових прав відповідно до п. 4.3 договору більш ніж на 30 днів.

Суд погоджується із доводами сторони відповідача, що після смерті 26.09.2012 року ОСОБА_9 та до березня 2017 року спадкоємці не зверталися до ТОВ "Полімер-Граніт" із пропозиціє виконати умови договору від 16.12.2010 року та погасити борг за договором. У звязку із чим, суд не вбачає підстав для визнання одностороннього ТОВ "Полімер-Граніт" розірвання договору неправомірним.

Доводи сторони позивача з посиланням на проживання у квартирі та оплату житлово-комунальних послуг, на підтвердження чого суду надано відповідні квитанції /а.с. 65-115/, суд не приймає до уваги, так як вказана квартира не входить до спадкової маси після смерті ОСОБА_6

Таким чином, враховуючи, що судом встановлений факт правомірності дій ТОВ "Полімер-Граніт" щодо одностороннього розірвання договору купівлі-продажу майнових прав № А4-14 від 16.12.2010 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, права покупця не підлягають задоволенню, так як необґрунтовані та недоведені.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 16, 190, 608, 655, 656, 692, 1218 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 /паспорт серії КМ 867653, виданий 23.10.2013 року Приморським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області, місце реєстрації 67806, Одеська обл., Овідіопольський р., АДРЕСА_2, тел. 048-239-90-83/, яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер-Граніт" /, місцезнаходження 65122, м. Одеса, 11 станція, Люстдорфська дорога, 3-а, ІПН 41, свідоцтво ПДВ № 200032854/, треті особи - ОСОБА_5 /ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання АДРЕСА_3, тел. 063-8418-855/, ОСОБА_6 /ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання АДРЕСА_4, тел. 095-083-4850/, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7, про визнання недійсним правочину та визнання права покупця, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня одержання копії рішення шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.01.2018 року.

Суддя Васильків О. В.