Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/9902/17 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 81 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/9902/17 за поданням старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Наталії Петрівни про надання дозволу на звернення стягнення на майно боржника

за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2017 року, постановлену під головуванням судді Зосименко О. М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. у порядку ст.377 ЦПК України, яка діяла у такій редакції до 15 грудня 2017 року, звернулася до суду із поданням, у якому просила вирішити питання про звернення стягнення (надати дозвіл на звернення стягнення) на нерухоме майно боржника - мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасовою стоянкою автомобілів по вул. Святого Йоана Павла ІІ. Подання обґрунтовувала тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб та держави заборгованості. Боржнику належить вищевказане нерухоме майно, але право власності на нього в установленому законом порядку не зареєстроване.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2017 року в задоволенні подання відмовлено.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, представник Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання задовольнити у повному обсязі. Посилаючись на положення ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», вважає неправомірним висновок суду про відсутність підстав для задоволення подання у зв'язку з тим, що за боржником зареєстровано інше майно, оскільки черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції виходив із того, що за боржником зареєстровано інше нерухоме майно, а саме: приміщення 1-1 будівлі плиточного цеху по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції, оскільки останнім неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.377 ЦПК України, яка у такій редакції діяла до 15 грудня 2017 року, тобто на час звернення із поданням та його розгляду судом першої інстанції, питання про звернення стягнення на належні боржнику від інших осіб грошові кошти, що знаходяться на рахунках цих осіб в установах банків та інших фінансових установах, а також про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом установлено, що у виконавчій службі на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження про стягнення грошових коштів з боржника ОСОБА_2 на користь стягувачів (ПАТ «Дельта Банк», ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» та держави, а.с.3).

За результатами параметрів запиту до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України інформації не знайдено (а.с.4-7).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення (п.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності: на приміщення 1-1 в будівлі плиточного цеху за адресою: АДРЕСА_1; на будинок за адресою: АДРЕСА_3 у м. Житомирі; на будинок за адресою: АДРЕСА_2 та на будинок АДРЕСА_4 (а.с.8-14).

Відповідно до державного акта серії НОМЕР_1 боржнику на праві власності також належить земельна ділянка площею 0,0924 га, яка розташована в АДРЕСА_4 (а.с.15-16).

Актом державного виконавця від 10 березня 2016 року встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_4 відсутній. Натомість за даною адресою знаходиться СТО та автомийка, які зі слів працівників належать боржникові (а.с.17). Окрім того, за замовленням ОСОБА_2 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 06 грудня 2011 року проведено реєстрацію готовності до експлуатації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів по АДРЕСА_4 в м. Житомирі (а.с. 28-30).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. 20 березня 2017 року описано та накладено арешт на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_4, автомийку та інші нежитлові приміщення, які розташовані на даній земельній ділянці (а.с.18-19). Разом із цим у постанові про опис та арешт майна боржником зазначено ОСОБА_2 та вказано, що описане майно належить останньому.

Згідно з абзацом другим ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Звернувшись до суду з відповідним поданням в порядку ст.377 ЦПК України (норма у такій редакції діяла на час звернення із поданням до суду та до 15 грудня 2017 року), ст. державний виконавець посилалася на те, що за боржником не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на арештовану мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасову стоянку автомобілів.

Відмовивши у задоволенні подання, суд першої інстанції обмежився констатацією належності боржнику на праві власності іншого нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано за останнім у встановленому законом порядку. У апеляційній скарзі зазначається, що на час звернення з відповідним поданням до суду першої інстанції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження державним виконавцем зверталося стягнення та проводилася реалізація нерухомого майна на яке послався суд першої інстанції, як на інше майно, шляхом здійснення його продажу з електронних торгів. Проте обставини виконання зведеного виконавчого проводження за рахунок іншого майна, а саме за рахунок реалізації нерухомого майна, на яке послався суд першої інстанції (приміщення 1-1 будівлі плиточного цеху по АДРЕСА_1 та будинків №3 по АДРЕСА_2), останнім не з'ясовувалися, а відтак й докази з цього приводу не досліджувалися.

З огляду на вищевикладене, оскаржена ухвала не може вважатися обґрунтованою, а тому вона підлягає до скасування, а справа направляється для продовження розгляду до Богунського районного суду м. Житомира.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задовольнити частково.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2017 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 26 січня 2018 року.

Головуюча Судді: