Справа № 438/722/17
Номер провадження 2/438/76/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 січня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Наминанік О.С.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бориславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6, ОСОБА_6 Лізи-Лаури, виконавчого комітету Бориславської міської ради як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та зобовязання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати ОСОБА_7, ОСОБА_5, жителів села Ясениця-Сільна, Дрогобицького району такими, що втратили право користуватися квартирою № 55 по вул. В.Великого, 179а у м. Бориславі Львівської області та зняття їх з реєстрації місця проживання в цій квартирі.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачці належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. З 08.08.2000 року прописалася у квартирі і в ній постійно проживає.

Крім неї у квартирі зареєстровані за місцем проживання члени сімї: відповідачі по справі дочка ОСОБА_3, внук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, треті особи по справі: дочка ОСОБА_6 та внучка Русінск Ліза-Лаура, ІНФОРМАЦІЯ_2, які фактично проживають у квартирі.

Відповідачі по справі у квартирі з 2013 року не проживають, так як вони перебралися проживати у ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчать довідки Ясенице-Сільнянської сільської ради № 833 від 13.11.2013 року, № 1162 від 16.12.2016 року та № 1167 від 17.10.2016 року, які витребовувались під час оформлення субсидії, а також довідка сільської ради від 01.08.2017 року № 990, акти комісії від 15.12.2015 року та від 27.07.2017 року.

Відповідачі по справі утрюдняють позивачу, пенсіонеру по віку, оформлення та отримання державної субсидії на житло, здійснення інших, передбачених законом майнових прав. Тому змушена звернутися до суду про визнання членів сімї - відповідачів по справі, такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням - приватною власністю та зняття їх з реєстрації місця проживання у квартирі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 яка представляє інтереси позивача згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 28 липня 2017 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, яка представляє інтереси відповідача згідно доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 16 листопада 2017 року у судовому засіданні заперечили проти позову просять відмовити у його задоволенні, зіславшись на заперечення наявне в матеріалах справи. Відповідач ОСОБА_3 додатково пояснила суду, що з 2009 року проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4, у будинку що також належить позивачу, матері відповідачки. Син відповідачки ОСОБА_5 з 5 класу навчався у середній школі с.Ясениця. Позивач ОСОБА_1 намагається позбавити відповідача та її сина взагалі житла.

Відповідач ОСОБА_5 у судовому засіданні не зявився про причину неявки суд не повідомив.

Треті особи: ОСОБА_6 та Русінск Ліза-Лаура у судовому засіданні не зявилися. Від третьої особи ОСОБА_6 до суду поступив відзив, в якому позовні вимоги підтриє, справу просить розглядати без її участі.

Представник третьої особи, виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу опіки і піклування у судовому засіданні ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що згідно рекомендації комісії з питань захисту прав дітей і діючи виключно в інтересах дитини, виконавчий комітет Бориславської міської, як орган опіки і піклування, вважає, що позовні вимоги в частині щодо неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, є такими що не підлягають до задоволення. Визнавати неповнолітнього ОСОБА_5, таким, що втратив право користування житловим приміщення та знімати його з реєстрації місця проживання є недоцільним та не відповідає інтересам дитини.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та ухвалюючи рішення, суд вважає, що у позовних вимогах слід задоволити частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст.319, ч.1 ст.321, ч.1 ст.391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та права розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що позивачу належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. З 08 серпня 2000 року прописалася у квартирі і в ній постійно проживає.

Із матеріалів справи встановлено, що крім позивача у квартирі зареєстровані також члени її сімї: відповідачі по справі дочка ОСОБА_3 та внук ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, треті особи по справі: дочка ОСОБА_6 та внучка Русінск Ліза-Лаура, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Дочка ОСОБА_6 та внучка ОСОБА_6 Ліза-Лаура проживають у даній квартирі.

Відповідачі по справі у квартирі не проживають, а проживають у ІНФОРМАЦІЯ_3, без реєстрації, що підтверджується довідкою Ясеницької-Сільної сільської ради № 990 від 01 серпня 2017 року та не заперечується сторонами.

Згідно наданого акту, складеного комісією ПП «Борислав Комфорт» від 27 липня 2017 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають з 2013 року.

Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 разом із сином ОСОБА_5 не проживають в у ІНФОРМАЦІЯ_8 з 2013 року, що не заперечується відповідачем ОСОБА_3

Згідно висновку виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу і піклування № 280 від 07 грудня 2017 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає не можливим визнавати неповнолітнього ОСОБА_5, таким, що втратив право користування житловим приміщення та знімати його з реєстрації місця проживання є недоцільним та не відповідає інтересам дитини.

При вирішенні даного спору, суд не приймає до уваги вищевказаний висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориславської міської ради, оскільки він суперечить вимогам цивільного законодавства. Зокрема, частиною 2 статті 29 ЦК України передбачено, що: «Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом».

Приймаючи до уваги те, що відповідачі у спірній квартирі не проживають, добровільно виїхали на інше постійне місце проживання, домовленості між сторонами про збереження права користування житлом у разі довготривалої відсутності не було, підстав для збереження жилого приміщення за тимчасового відсутнім відповідачами судом не встановлено, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням: квартирою №55 у будинку № 179 «а» по вул.Володимира Великого у м. Бориславі Львівської області.

Вирішуючи позовну вимогу про зняття з реєстрації місця проживання відповідачів, суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Функції реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб покладено виключно на органи реєстрації. При відмові відповідача знятися з реєстрації добровільно, його зняття з реєстрації можливе за остаточного рішення суду. Питання зняття з реєстрації вирішується спеціально уповноваженим органом і не входить до компетенції суду, тобто, рішення суду є лише підставою для зняття з реєстрації, а тому в цій частині в позові слід відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 266, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_6, ОСОБА_6 Лізи-Лаури, виконавчого комітету Бориславської міської ради як орган опіки та піклування про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом та зобовязання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири №55 у будинку № 179 «а» по вул.Володимира Великого у м. Бориславі Львівської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору по 320 гривень з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Т. Слиш