Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 січня 2018 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Дробот О.П.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної виконавчої служби Лохвицького районного управління юстиції про зняття арешту з майна, -

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 30.05.2008 року вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1. У лютому 2015 року на її домашню адресу прийшов витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, де зазначалося, що на майно ОСОБА_3 (попередній власник квартири) накладено обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. При зверненні з заявою до відповідача про зняття арешту з квартири, їй була надана відповідь про відсутність можливості з боку відповідача вчинити дії по зняттю арешту. Тому, позивачка вимушена була звернуться до суду з метою зняття арешту з квартири, так як позбавлена можливості в повному обємі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

В судове засідання позивачка не зявилася, направивши до суду заяву про слухання справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обємі.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДВС Лохвицького районного управління юстиції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, направивши до суду клопотання в якому просив провести розгляд справи без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів на розсуд суду.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд приходить до наступного.

Як убачається з письмових матеріалів справи, що позивачка купила квартиру у ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВКО №559311, укладеного 30.05.2008 року та посвідченого державним нотаріусом Другої Лохвицької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 947, але у встановленому законодавством порядку вона не зареєструвала придбане нерухоме майно (а.с.5).

У лютому 2015 року на домашню адресу позивачки прийшов витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження індексний номер 33062959 від 03.02.2015 року. В даному витязі було зазначено, що на майно ОСОБА_3 (на квартиру, яка вже перебуває у приватній власності позивачки) накладено обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої державним виконавцем ВДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_6 серія та номер ВП №42213787 від 03.02.2015 року.

13.03.2017 року позивачка звернулася з заявою до відповідача про зняття арешту з її нерухомого майна та отримала відповідь № 1102/11-15 від 15.05.2016 року про відсутність можливості з боку відповідача вчинити дії по зняттю арешту (а.с.6,7).

На даний час на належне майно позивачки безпідставно накладено арешт, чим порушуються її майнові права щодо розпорядження власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним арештом на нерухоме майно, що належить позивачки ОСОБА_1 порушуються її права як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 18, 30, 81, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 387, 391 ЦК України, суд -

В и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної виконавчої служби Лохвицького районного управління юстиції про зняття арешту з майна задовольнити в повному обсязі.

Зняти арешт з нерухомого майна та заборону на його відчуження, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виданої державним виконавцем ВДВС Лохвицького РУЮ ОСОБА_6 серія та номер ВП № 42213787 від 03.02.2015 року номер запису про обтяження від 03.02.2015 року № 8589348 (спеціальний розділ) на житлову квартиру загальною площею 41,1 м?, житловою площею 28,2 м?, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий: В.А. Бондарь