Справа № 462/5591/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого-судді Палюх Н.М.

при секретарі Андрушко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина

встановив:

ОСОБА_1 27.11.2018р. звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі ? частин всіх видів доходу, на період перебування у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, починаючи з 24 листопада 2017 року і до 11 листопада 2018 року включно. Свої вимоги мотивує тим, що її малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Згідно довідки №104 від 18.10.2017 року про потребу дитини у домашньому догляді Лікарсько-консультативної комісії Комунальної 3-ої міської поліклініки м.Львова їх син ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з 27.10.2015р. та потребує домашнього догляду до 11.11.2018р. На підставі наказу СП ТОВ «СФЕРОС-ЕЛЕКТРОН» від 23.10.2017р. за №181-в позивачці надано відпустку по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду на період з 12.11.2017р. до 11.11.2018р. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.2017р. її вимоги задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, на період перебування у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, починаючи з 15 листопада 2016 року і до 11 листопада 2017 року включно, а в решті позову відмовлено. У звязку з наведеним, просить позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не зявилася, але подала заяву, в якій позов підтримує повністю та просить розглядати справу у її відсутності, що суд вважає за можливе.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належно повідомлявся про час та місце розгляду справи, поважні причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів та постановити заочне рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення частково.

Як встановлено судом, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 16.12.2014р. /а.с.5/, та від спільного подружнього життя мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4/, який проживає з позивачкою.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04.11.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, починаючи з 27.04.2015 року і до 11.11.2016 року, а у задоволенні решти позову відмовлено /а.с.6-8/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13.02.20117р. позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, стягувато із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, на період перебування у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, починаючи з 15 листопада 2016 року і до 11 листопада 2017 року включно, а в решті позову відмовлено.

Між тим, як вбачається з довідки №104 від 18.10.2017 року про потребу дитини у домашньому догляді Лікарсько-консультативної комісії Комунальної 3-ої міської поліклініки м.Львова ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку з 27.10.2015р. та потребує домашнього догляду до 11.11.2018р. /а.с.11/.

Згідно з наказом СП ТОВ «СФЕРОС-ЕЛЕКТРОН» від 23.10.2017р. за №181-в ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, на період з 12.11.2017р. до 11.11.2018р. /а.с.9/.

За положеннями ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Тобто чинне законодавство надає дружині під час вагітності право на її утримання від чоловіка.

Відповідно до ч.4 ст.76 ЦК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Виходячи з наведеного та враховуючи, щопозивачка має піклуватися про малолітнього сина, який перебуває на диспансерному обліку та потребує домашнього догляду, у зв"язку з чим перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не надає коштів на утримання позивачки, суд вважає за потрібне стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, щомісячно.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Звертаючись з позовом, позивачка просила стягнути аліменти на її утримання з 24.11.2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом 27.11.2017р. /а.с.1/.

У позовній заяві та у матеріалах справи відсутні докази, які б вказували, що ОСОБА_1 до звернення до суду вживала заходів щодо одержання аліментівз відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх оплати.

За таких обставин суд не знаходить відповідних правових підстав, визначених ч.2 ст.191 СК України, для стягнення з відповідача аліментів за минулий час.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 640 грн. судового збору.

На підставі ст.ст.12, 89, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у розмірі 1/4 частин всіх видів доходу, на період перебування у відпустці по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, починаючи з 27 листопада 2017 року і до 11 листопада 2018 року включно.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: