Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1146/18
Провадження № 2/321/493/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2018 смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Цаплі Г.В.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2011 року проживала разом з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Під час перебування у фактичних шлюбних відносинах народилась дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 13 грудня 2016 року ТМО Михайлівського району винесений медичний висновок № 41 про встановлення дитині ОСОБА_3 інвалідності з дитинства до 18 років з діагнозом: Хронічне захворювання нирок ІІІ ст. Аномалія СВС. Гіпоплазія правої нирки. Двосторонній рефлюксуючий мегауретер ІІІ ст. Хронічний пієлонефрит ХНН ІІ ст. Вторинний гіперпаратиреоз. Позивач зазначає, що через необхідність постійного догляду за дитиною та лікування, вона не працює. Рішенням Михайлівського районного суду від 12 квітня 2018 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також аліменти на утримання позивача на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом. Так як дитина-інвалід за призначенням лікарів потребує постійного контролю аналізів та безперервного лікування, позивач несе значні додаткові витрати, в розподілі яких відповідач в добровільному порядку участі не бере. Так як участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батьків незалежно від сплати аліментів, позивач просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат на дитину-інваліда, що становить 5623,04 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за її відсутності. На позові наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, а саме, не заперечував проти компенсації позивачу половини додаткових витрат на дитину, за виключенням сум згідно квитанцій за період до 01 січня 2018 року, так як до вказаної дати вони проживали разом та сумісно несли всі витрати на дитину. Також пояснював, що офіційно працює у ФОП ОСОБА_4 на посаді робітника з комплексного обслуговування й ремонту будинків, з березня 2018 року сплачує аліменти.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом з дитинства, проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2018 року на її користь на утримання неповнолітньої дитини стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також аліменти на утримання позивача 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на весь час проживання та опікування дитиною інвалідом.

Як вбачається з медичної документації та визнається відповідачем, неповнолітня дитина потребує постійного лікування та додаткових матеріальних витрат на придбання ліків, медичних препаратів.

Встановлено, що за час лікування за період з 01 березня 2017 року по вересень 2018 року на лікування дитини витрачено в загальному розмірі 11246,08 грн., що підтверджується квитанціями, які містяться в матеріалах справи. Відповідачем визнаються зазначені обставини за виключенням витрат за 2017 рік, а саме згідно квитанцій від 01.03.2017 року на суму 871 грн., від 08.06.2017 року на суму 87,10 грн., від 08.06.2017 року на суму 912,55 грн., від 19.09.2017 року на суму 882,20 грн., які були витрачені під час сумісного проживання та ведення спільного господарства.

Згідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Таким чином, додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Всебічно, повно та об'єктивно з'ясувавши всі обставини по справі (стан здоров'я, матеріальний та сімейний стан, наявність на утриманні інших осіб тощо), суд приходить до висновку про те, що батьки зобов'язані нести додаткові витрати на утримання дитини у рівних частках, тобто по 1/2 частині.

З урахуванням пояснень відповідача стосовно періоду сумісного проживання, а саме - до 01.01.2018 року, що не було спростовано іншою стороною, а ні змістом позову, а ні можливість надання пояснень в судовому засіданні, стягненню з відповідача підлягає 4246,62 грн., яка складається з коштів, витрачених відповідно до чеків за період з 29.01.2018 року по 13.05.2018 року в сумі (36,00грн.+50,10грн.+597,40 грн.+352,00грн.+45,00грн.+45грн.+1177,00грн.+402,26грн.+2460,00грн.+251,75грн.+506,45грн.+156,75грн.+62,93грн.+41,20грн.+268,41грн.+220,90грн.+335,02гн.+375,35грн.+1109,71грн.= 8492,93:2).

Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» судовий збір за даним позовом складає 704,80грн.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки відповідно до медичного висновку 41 від 13 грудня 2016 року ОСОБА_3 є дитиною-інвалідом.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України - пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 75,5%, що складає суму 532,26 грн, які підлягають стягненню з відповідача у прибуток держави у звязку зі звільненням від сплати судового збору при подачі позову. Решту судового збору в розмірі 172,54 грн. - покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 15,16, 141, 185 СК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт СВ921621, РНОКПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, Німеччина, паспорт СВ841627, РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, половину вартості додаткових витрат на дитину-інваліда ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 4246 (чотири тисячі двісті сорок шість) грн. 62 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в сумі 532,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 у прибуток держави судовий збір в сумі 172,54 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_6