Єдиний унікальний номер № 616/45/18
Провадження № 2/616/91/18
„27 лютого 2018 року Великобурлуцький районний суд
в складі головуючого - судді РИКОВА М.І.
за участю секретаря ШЕГДА В.М.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором № б/н від 14 лютого 2011 року у розмірі 12 113 грн. 30 коп. і покласти на відповідача обовязок відшкодувати сплачені судові витрати на користь позивача у розмірі 1 762 грн. 00 коп.
На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 14 лютого 2011 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н на «Умовах та правилах надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Узяті на себе зобовязання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобовязання не виконав, допустивши станом на 17 грудня 2017 року заборгованість по кредиту на суму 12 113 грн. 30 коп. В звязку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права.
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 25 січня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначивши, що наполягає на задоволенні позовних вимог, вказавши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.
Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документами отримано 05 лютого 2018 року (а.с.43).
На підставі ухвали Великобурлуцького районного суду Харківської області від 01 березня 2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з письмовою заявою - анкетою про відкриття рахунку та надання йому платіжної картки (а.с.09). При цьому відповідач зазначив та підтвердив своїм особистим підписом, що він ознайомився і згоден з Умовами.
У письмовій заяві-анкеті, Умовах визначені усі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти кредиту, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобовязань.
За приписами ч.ч.1,2 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Таким чином, 14 лютого 2011 року ОСОБА_1 уклав письмовий кредитний договір б/н із ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на «Умовах та правилах надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» (а.с.11-25).
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, але ОСОБА_1 систематично порушував свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно розрахунків, які надані позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 17 грудня 2017 року склала 12 113 грн. 30 коп., яка складається з наступного:
-303 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом;
-1 648 грн. 22 коп. заборгованість за відсотками;
-9 108 грн. 83 коп. заборгованість за пенею та комісією,
а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов кредитного договору:
-500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина);
-553 грн. 01 коп. штраф (процентна складова) (а.с.07-
Відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому суд вважає, що вимоги про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені є подвійною цивільно-правовою відповідальністю.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Отже, відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.
За змістом вказаної норми закону, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.
Таким чином, ПАТ КБ «ПРАВИТБАНК» просить застосувати до боржника ОСОБА_1 подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За таких обставин, правові підстави до стягнення штрафу у розмірі 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) та 553 грн. 01 коп. - штраф (процентна складова), відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором від 14 лютого 2011 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 11 060 грн. 29 коп.
Згідно платіжного доручення № PROM1BBE67 від 21 грудня 2017 року при пред'явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762 грн. 00 коп.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.2 ст.141 цього Закону у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 1 608 грн. 88 коп.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263 265, 268, 274-275, 279, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, районний суд,-
Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити частково.
В іншій частині позову про стягнення штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. - штрафу (фіксована частина) та 553 грн. 01 коп. - штрафу (процентна складова) - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області ОСОБА_3