АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1532/17 Номер провадження 22-ц/786/389/18Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2017 року (час ухвалення і дата виготовлення повного тексту рішення не зазначені) за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення його позову до ОСОБА_3 про стягнення боргу, просив забезпечити позов шляхом накладення заборони на відчуження земельної частки (паю) загальною площею 3,48 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради, та належить на праві власності ОСОБА_3

В обґрунтування заявленої вимоги зазначав, що невжиття заходів по забезпеченню позову призведе до порушення його законних прав та інтересів і може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та є достатнім засобом для захисту його прав та інтересів.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2017 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати, постановити нову про задоволення його зави про забезпечення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції постановив ухвалу без повідомлення учасників процесу та залишив поза увагою той факт, що відповідач шахрайськими діями заподіяв йому матеріальних та моральних збитків.

Колегія суддів, заслухавши пояснення заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В обґрунтування зазначеного позову вказував, що 09.02.2008 року передав ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 2500 доларів США, останній зобов'язався повернути борг до 01.03.2009 року, однак на час подачі позову до суду умови договору відповідачем не виконані.

Згідно розписки від 09.02.2008 року ОСОБА_3 отримав у ОСОБА_2 2500 доларів США і зобов'язався повернути кошти до 01.03.2009 року.(а.с.8)

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції правомірно з дотриманням вимог процесуального закону дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2, при цьому виходив з недоцільності та безпідставності накладення заборони на відчуження земельної ділянки, оскільки нормами чинного законодавства на даний час заборонено здійснювати продаж (відчуження) земель сільськогосподарського призначення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.151 ЦПК України (чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України (чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали) позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Крім того, ч.3 ст.152 ЦПК України (чинною на час постановлення оскаржуваної ухвали) імперативно встановлює, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до змісту позовних заявлених вимог ОСОБА_2 вимагає ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача борг у розмірі 2500 доларів США, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 13.09.2017 року 65 050 грн.(а.с.2-3)

З наданих суду апеляційної інстанції, матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальної площі 3,48 га, кадастровий номер НОМЕР_1, яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с.18).

Об'єктом права власності на землю є земельна ділянка. Згідно зі статтею 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до положень статей 13,14 Конституції України земля є об'єктом права власності України земля є об'єктом права власності Українського народу і є національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, у зв'язку з чим гарантоване Конституцією право власності на землю має набуватися і реалізуватися громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

На виконання зазначених конституційних положень та створення необхідної законодавчої бази для запровадження повноцінного ринку земель, а також з метою збереження стратегічно важливого для аграрного сектору економіки держави виду сільськогосподарських земель законодавець згідно з підпунктом «б» пункту 15 Перехідних положень ЗК України запровадив мораторій на купівлю-продаж та інші способи відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності юридичних осіб та громадян для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства та власникам земельних часток (паїв), крім обміну земельної ділянки на іншу відповідно до закону , передачі їх у спадщину та вилучення земель для суспільних потреб.

Отже, суддя суду першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні заяви, оскільки у встановлений законом спосіб зазначена земельна ділянка не може бути відчужена іншій особі.

Доводи апеляційної скарги щодо постановлення оскаржуваної ухвали за відсутності сторін у справі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно ст.153 ЦПК України (чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали) заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу судді суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 31.01.2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І. Дорош

В.М.Триголов

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов