Провадження №22-ц/4812/32/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2018 року м. Миколаїв

Справа № 477/1681/17

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Шаманської Н.О.,

суддів: Данилової О.О., Коломієць В.В.,

із секретарем - Гавор В.Б.

переглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом

ОСОБА_1

до

Садівничого товариства «Зайчевське»,

голови правління садівничого товариства «Зайчевське» Кожухаря Юрія Леонідовича

про

визнання дій голови правління протиправними, визнання незаконними та скасування актів про порушення правил користування електричною енергією, визнання незаконними рішень та зобов'язання відновити електропостачання

за апеляційною скаргою

Садівничого товариства «Зайчевське»

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області, ухвалене під головуванням судді Козаченка Р.В. 12 березня 2018 року в приміщенні цього ж суду, повний текст рішення складено 27 березня 2018 року

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Садівничого товариства «Зайчевське» (СТ «Зайчевське»), голови правління СТ «Зайчевське» Кожухаря Ю.Л. про визнання незаконними дій голови садівничого товариства, визнання незаконними та скасування актів про порушення правил користування електричною енергією, визнання незаконними рішень та зобов'язання товариства відновити електропостачання до ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником дачної ділянки № НОМЕР_1, яка знаходиться на території СТ «Зайчевське».

14 лютого 2015 року відносно нього було складено акт, про порушення ним правил споживання електроенергії, а саме: несанкціоноване використання електроенергії, шляхом самовільного підключення своєї ділянки до мережі СТ «Зайчевське». Після цього належну йому земельну ділянку відключено від електропостачання.

Позивач зазначав, що дії голови садівничого товариства є протизаконними, оскільки він не мав повноважень та кваліфікації проводити дії по відключенню електропостачання від належної йому земельної ділянки та складати акт про виявлене правопорушення.

Крім того, сам акт №1 від 14 лютого 2015 року не відповідає вимогам законодавства, оскільки огляд електролічильника був проведений за відсутності члена товариства, особою, яка не наділена на те повноваженнями, до акту не додано схему порушення електромережі, в документі не визначено чітко вид порушення правил користування електричною енергією. До того ж, особи, які підписали акт, були запрошені до ділянки № НОМЕР_1 вже після обстеження головою правління та вони не мали повноважень на обстеження електромереж садівничого товариства, виявленню та підтвердженню фактів порушень користування електромережами.

Посилаючись на викладені обставини з урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив:

-визнати незаконними дії голови СТ «Зайчевське» Кожухаря Ю.Л.

щодо складання акту № 1 від 14 лютого 2015 року про порушення користування електричною енергією споживачами на ділянці № НОМЕР_1 цього товариства;

-визнати незаконними акти про порушення правил користування

електричною енергією споживачам з додатками - розрахунками збитку від 14 лютого 2015 року, 21 березня 2015 року, 2 серпня 2015 року та 27 лютого 2016 року складені уповноваженими особами СТ «Зайчевське»;

-визнати незаконними рішення засідання правління СТ «Зайчевське» від 14 лютого 2015 року, 4 квітня 2015 року, 8 серпня 2015 року про затвердження актів про порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 та відключення ділянки № НОМЕР_1 на території товариства від електропостачання;

-зобов'язати СТ «Зайчевське» за свій рахунок відновити

електропостачання до ділянки № НОМЕР_1 цього товариства.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано акти про порушення правил користування електричною енергією ОСОБА_1 від 14 лютого 2015 року, 21 березня 2015 року, 2 серпня 2015 року, 27 лютого 2016 року та рішення правління СТ «Зайчевське» про їх затвердження від 14 лютого, 4 квітня та 8 серпня 2015 року протиправними. Зобов'язано СТ «Зайчевське» протягом десяти днів з дня набрання законної сили рішення суду відновити електропостачання до садівничої ділянки ОСОБА_1 НОМЕР_1 у цьому товаристві. В задоволенні інших вимог - відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду від 18 червня 2018 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі СТ «Зайчевське» посилаючись на помилковість висновків суду першої інстанції щодо недоведеності відповідачем факту здійснення позивачем незаконного підключення вуличного освітлення, а також відсутність документів на відключення та невірне застосування судом Правил користування електричною енергією та Правил користування електричною енергією для населення до даних правовідносин, просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, стягнувши з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500 грн.

Ухвалою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 20 червня 2018 року відкрито апеляційне провадження.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», Апеляційний суд Миколаївської області ліквідовано та утворено новий Миколаївський апеляційний суд. Справи, що перебували у його провадженні, передані до новоутвореного Миколаївського апеляційного суду (частина 5 статті 31 ЦПК України), який розпочав роботу 3 жовтня 2018 року.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 12 жовтня 2018 року у складі, визначеному при автоматичному розподілі, цивільну справу прийнято до провадження цього суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був членом СТ «Зайчевське» та користувався земельною ділянкою НОМЕР_1 в СТ «Зайчевське».

СТ «Зайчевське» є юридичною особою з організаційно-правовою формою обслуговуючий кооператив.

14 лютого 2015 року представниками СТ «Зайчевське» в особі голови правління Кожухаря Ю.Л., електрика ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5 був складений акт № 1 про порушення правил користування електричною енергією споживачами, відповідно до якого 13 лютого 2015 року черговим СТ «Зайчевське» ОСОБА_6 виявлено несанкціоноване використання електромережі членом товариства ОСОБА_1 на ділянці № НОМЕР_1 шляхом самовільного увімкнення лінії освітлення садівничого товариства. До акту додано розрахунок збитку, відповідно до якого сума збитку складає 110 грн. 88 коп. Також зазначено рішення про відключення ділянки № НОМЕР_1 від електропостачання кооперативу (а.с.10,11).

Згідно протоколу № 1 від 14 лютого 2015 року засідання правління СТ «Зайчевське», було вирішено відключити ділянку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від мережі енергопостачання СТ «Зайчевське» до вирішення питання про компенсацію завданих товариству збитків (а.с.44-45).

В подальшому, представниками СТ «Зайчевське» були складені акти з розрахунками збитку від 21 березня 2015 року, 2 серпня 2015 року та 27 лютого 2016 року про порушення правил користування електроенергією шляхом несанкціонованого підключення ділянки № НОМЕР_1 до електромережі товариства. На підставі зазначених актів ділянку № НОМЕР_1 кожного разу відключали від електромережі СТ «Зайчевське» (а.с.12-17).

Відповідно до листа філії ПАТ «Миколаївобленерго» (далі ПАТ «Миколаївобленерго») «Південна» №10-08/1199 від 12 грудня 2012 року СТ «Зайчевське» є юридичною особою - споживачем електроенергії на підставі Договору про постачання електричної енергії № 40/150 від 23 листопада 2007 року, має власну електромережу і розподільчі пристрої. Члени товариства не мають договірних відносин з ПАТ «Миколаївобленерго» в особі філії «Південна». Взаємовідносини між членами садового товариства і його керівництвом, в тому числі розрахунки за спожиту електроенергію, приєднання та відключення від електромереж товариства та інші питання про енергопостачання окремих його членів регулюються Статутом товариства або вирішуються згідно чинного законодавства на зборах всіх членів або представників членів об'єднання (а.с.34)

Втім, правовідносини між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами регулюються Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.

З договору про постачання електричної енергії № 40/50 від 23 листопада 2007 року вбачається, що СТ «Зайчевське» є юридичною особою -споживачем електроенергії, має власні електричні мережі та потужності і відноситься до категорії споживачів - населений пункт.

Особливості постачання електричної енергії для населених пунктів визначені розділом 12 ПКЕЕ.

Відповідно до п.п.12.3, 12.4 ПКЕЕ населений пункт на підставі договору про постачання електричної енергії здійснює закупівлю електричної енергії з метою її подальшого використання споживачами населеного пункту. Закупівлі електричної енергії у постачальника за рахунок коштів споживачів населеного пункту, умови використання електричної енергії, розрахунків за неї, умови технічного забезпечення електропостачання електроустановок споживачів населеного пункту, утримання та обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту регулюються установчими документами населеного пункту та/або укладеними у встановленому законодавством порядку договорами між споживачами населеного пункту та населеним пунктом щодо обслуговування технологічних електричних мереж населеного пункту.

В силу пунктів 7.6., 7.7. ПКЕЕ у разі самовільного підключення споживачем струймоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струймопримачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акту про порушення. Відключення електроустановок споживача здійснюється персоналом власника електричних мереж, до яких приєднані ці електроустановки, у разі виявлення порушень, зазначених у пунктах 7.5., 7.6. цих Правил.

Пунктом 12.10 ПКЕЕ визначено, що електроустановки споживачів населеного пункту та споживачів на території населеного пункту, які не дотримуються умов договорів, укладених згідно з вимогами цих Правил з постачальником електричної енергії або населеним пунктом, підлягають відключенню від електричних мереж населеного пункту. На вимогу постачальника електричної енергії населений пункт зобов'язаний відключити електроустановки споживача на території населеного пункту у порядку, встановленому Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357 ( далі - Правила)

Пунктом 35 Правил передбачена можливість енергопостачальника відключити споживача у разі самовільного підключення до електричної мережі, розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби, порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку , визначеному п. 27 цих Правил.

Відповідно п. 3.7. Статуту СТ «Зайчевське» передбачено заходи впливу, які можуть застосовуватись до членів садівничого товариства за невиконання статутних вимог, в тому числі, і відключення водо- та енергопостачання (а.с. 58).

Відповідачем було складено чотири акти про порушення Правил користування електричною енергією споживачами, зокрема, акт № 1 від 14 лютого 2015 року відповідно до якого черговим СТ «Зайчевське» виявлено несанкціоноване використання електричної мережі кооперативу членом СТ «Зайчевське» ОСОБА_1 шляхом самовільного включення ліній освітлення садівничого товариства; акт № 2 від 21 березня 2015 року про «самовільне підключення до електричної мережі кооперативу з порушенням ПКЕЕ (після відключення); акт № 3 від 2 серпня 2015 року та акт віт 27 лютого 2016 року аналогічного змісту.

Пунктом 2 Правил визначено, що самовільне підключення - це споживання електричної енергії без укладання з енергопостачальною організацією договору або підключення з порушенням цих Правил.

Проте, споживання позивачем електричної енергії в мережі відповідача є похідним від членства у товаристві ( ОСОБА_1 виключено із членів товариства 15 листопада 2015 року) , тобто не є самовільним.

В складених відповідачем актах про порушення позивачем Правил користування електричної енергії не зазначено, яке саме порушення з перелічених у п. 35 Правил від 26 липня 1999 року допустив позивач.

Не встановлено й обставин, яким саме способом 13 лютого 2015 року позивачем було здійснене підключення вуличного освітлення. Схема підключення відповідачем не складалась.

До того ж, відповідно до змісту пунктів 7,12 ПКЕЕ, пункту 35 Правил від 26 липня 1999 року повноваженнями з відключення споживачів (споживачів населеного пункту) наділена енергопостачальна організація або населений пункт на її вимогу за її погодженням.

Проте, погодження енергопостачальної організації на відключення позивача від енергопостачання СТ «Зайчевське» отримано не було.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що дії СТ «Зайчевське» з відключення належної позивачу земельної ділянки від енергопостачання є протиправними, а тому його права підлягають поновленню.

Хоча обраний позивачем такий спосіб захисту порушеного права, як визнання протиправними актів про порушення правил користування електричної енергією, є невірним, але встановлення судом таких обставин не вплинуло на правильність остаточного висновку суду щодо неправомірності дій СТ «Зайчевське» з відключення земельної ділянки ОСОБА_1 від енергопостачання.

Доводи відповідача СТ «Зайчевське» стосовно помилковості висновків суду першої інстанції щодо недоведеності факту здійснення позивачем незаконного підключення вуличного освітлення, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки зазначені обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Сам акт, складений відповідачем не відображає, яким саме чином було здійснено підключення та які положення Правил користування електричною енергією були порушені позивачем.

Пояснення свідка ОСОБА_7 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки останній, у суді першої інстанції пояснив, що він дійшов такого висновку зі слів самого позивача, який підтвердив факт підключення ним вуличного освітлення. При цьому позивач даний факт заперечував та вважав це неможливим, через свій фізичний стан.

Колегія суддів не може погодитися з доводами відповідача стосовно того, що порядок відключення садового будинку від електроенергії, регулюється установчими документами садового товариства, оскільки це суперечить п. 8.1.4, 8.1.5 договору про постачання електричної енергії від 23 листопада 2007 року, укладеного між СТ «Зайчевське та ПАТ «Миколаїобленерго», відповідно до якого відключення (крім аварійних), електроустановок споживача, які беруть участь у передачі енергії субспоживачам (споживач, електроустановки якого приєднані до технологічних електричних мереж основного споживача), здійснюється Споживачем лише за погодженням з Постачальником. Крім того, у разі заборгованості субспоживача за електричну енергію на вимогу Постачальника Споживач відключає електроустановки цього субспоживача у терміни, які доводяться Споживачеві начальником відповідним розпорядженням і обов'язково складає у встановленому порядку акт про відключення, копію якого, надає Постачальнику. Такі положення договору узгоджуються як з Правилами користування електричною енергією від 31 липня 1999 року, так і Правилами користування електричною енергією для населення від 26 липня 1999 року. Інший порядок відключення субспоживачів договором не передбачено.

За таких обставин, подальші відключення позивача від енергопостачання, які мали місце на підставі актів від 21 березня 2015 року, 2 серпня 2015 року, 27 лютого 2016 року, також не можна вважати правомірними у зв'язку з відсутністю погодження з постачальником електричної енергії.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до голови правління СТ «Зайчевське» Кожухаря Ю.Л. сторонами не оскаржувалось.

За правилами ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Відповідно до частини 3 цієї норми для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторін, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір судових витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок, умови та обставини, які суд має враховувати при розподілі судових витрат регламентовані ст.141 ЦПК України. Загальними правилами за цією нормою є покладення судових витрат на сторони в залежності від задоволення позову (частина 2); врахування таких обставин, як взаємозв'язок з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, ціни позову, значення справи для сторін (частина 3); встановлення розміру витрат на підставі наданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо) (частина 8) та інші.

Так, на підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката ОСОБА_8 суду було надано договір про надання правничої допомоги та розрахунок, в якому міститься опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та квитанцію до прибуткового косового ордеру від 2 липня 2018 року на суму 1500 грн.

Втім, колегія суддів вважає, що розрахунок таких витрат не ґрунтується на положеннях ст.141 ЦПК України та не містить таких критеріїв як «об'єктивний та співмірний обсяг наданої правничої допомоги».

Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною-опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання. Кодексом не передбачено можливості суду ініціювати питання про зменшення витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, що повною мірою відповідає принципу диспозитивності цивільного процесу. Відтак, питання про зменшення неспівмірних витрат на послуги адвоката може бути ініційоване лише іншою стороною процесу.

У судовому засіданні у суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_9 зазначала про необґрунтованість та неспівмірність витрат на правничу допомогу.

Принцип обґрунтованості судових витрат запроваджено й практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (остаточне рішення 02 червня 2014 року) зазначено, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (пункт 268); а сума гонорару, яка визначена між адвокатом та клієнтом, не може бути обов'язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (пункт 269).

З урахуванням викладеного, враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, а також співмірність розміру судових витрат із ціною позову, колегія суддів вважає, що з СТ «Зайчевське» на користь позивача підлягає стягненню 500 грн. судових витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства «Зайчевське» залишити без задоволення, а рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 березня 2018 року залишити без змін.

Стягнути з Садівничого товариства «Зайчевське» на користь ОСОБА_1 500 грн. судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Н.О. Шаманська

Судді: О.О. Данилова

В.В. Коломієць

Повний текст постанови складено 8 листопада 2018 року.