АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Камбулов Д.Г.
№22-ц/796/1185/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Українець Л.Д.

суддів Немировської О.В.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним повідомлення банку податкової служби в частині суми отриманого додаткового блага та про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В

У вересні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправним повідомлення банку податкової служби в частині суми отриманого додаткового блага та про зобов'язання вчинити певні дії.

У мотивування вимог послався на те, що 19 серпня 2016 року він отримав від Державної податкової інспекції Шевченківського району Головного управління ДФС у м. Києві відомості ДФС, згідно яких в четвертому кварталі 2015 року ним від ПАТ «Універсал Банк» був отриманий дохід у розмірі 328 473,39 грн з кодом та ознакою доходу «126 додаткове благо».

Вважав, що дії ПАТ «Універсал Банк» щодо повідомлення податкової служби в частині зазначеної суми отриманого додаткового блага є протиправними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки 28 жовтня 2010 року Шевченківський районний суд міста Києва стягнув з нього та ОСОБА_3 на користь банку борг за Кредитним договором від 28.12.2007 року в сумі 175 020,08 грн судового збору, 1700,00 грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

22 квітня 2015 року він добровільно сплатив частину боргу в розмірі 19 788,67 грн. та відповідачем було запропоновано в строк до 22.04.2016 року сплатити заборгованість частково, у розмірі 105 012,05 грн, а решту заборгованості (50 219,36 грн), врегулювати шляхом підписання Акту прощення боргу.

Погодившись із запропонованими умовами щодо заборгованості, ним було погашено заборгованість в сумі 105 012,05 грн.

24 грудня 2015 року відповідач підготував та надав йому для підписання Акт про припинення зобов'язань, проте з невідомих причин зазначив, що станом на 24.12.2015 року загальний розмір заборгованості становив вже 16 392,11 дол. США, що не відповідає дійсності.

Відповідач з незрозумілих причин повідомив Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про прощення йому в четвертому кварталі 2015 року заборгованості у розмірі 328 473,39 грн, а не 50 219,36 грн. як є насправді.

З урахуванням наведеного позивач просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо повідомлення ДПІ Шевченківського району ГУ ДФС у м. Києві про суму отриманого ним доходу в частині розміру отриманого додаткового блага;

- зобов'язати відповідача надіслати нове повідомлення до ДПІ Шевченківського району ГУ ДФС у м. Києві з зазначенням суми реально отриманого додаткового блага у розмірі 50 219,36 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про визнання протиправним повідомлення банку податкової служби в частині суми отриманого додаткового блага та про зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ «Універсал Банк» надіслати нове повідомлення до ДПІ Шевченківського району ДФС у м. Києві з зазначенням суми реально отриманого ОСОБА_2 додаткового блага в розмірі 50219 грн. 36 коп., відкликавши попереднє повідомлення на суму 328473 грн. 39 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 серпня 2017 року заяву ПАТ «Універсал Банк» про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «Універсал Банк»подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що оскільки рішення суду про стягнення заборгованості не виконувалося позивачем протягом п'яти років, банком продовжувались нараховуватись відсотки на умовах, визначених законодавством та договором.

У пропозиції про врегулювання заборгованості, яка була надіслана банком позивачу, було чітко зазначено, що сума боргу, яка буде вважатися врегульованою після сплати визначеної даною пропозицією суми, є решта заборгованості за Кредитним договором, тобто загальна сума заборгованості за договором, а не та сума, яка зазначена у рішенні суду. Крім того, в своїй пропозиції банк не зазначив, що прощення заборгованості має бути лише за рішенням суду, а вказано, що саме за кредитним договором.

Підписуючи акт про припинення зобов'язань за Договором CL 10520 від 28.12.2007 року позивач та відповідач прийшли згоди, що прощенню підлягає сума, яка обліковується як заборгованість за кредитним договором в цілому станом на 25.12.2015 р., а це саме 16 392,11 доларів США.

Враховуючи факт того, що позивачу було прощено борг в розмірі 16 392,11 доларів США, яких по тілу кредиту складає сума в національній валюті саме 328 473,39 гривень, тому ПАТ «Універсал Банк» в межах чинного податкового законодавства вказав у своєму повідомленні саме зазначену суму, а не суму, яка зазначена в рішенні суду, адже прощення заборгованості здійснювалося не за рішенням Шевченківського раціонного суду м. Києва від 28.10.2010 року , а безпосередньо за Кредитним договором CL 10520 від 28.12.2007 року.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників ПАТ "Універса Банк" та ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №СL 10520, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20 000 доларів США, строком до 25.12.2014 зі сплатою 24% річних за користування кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх обов'язків зі сплати кредиту рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року з нього та з ОСОБА_3 було стягнуто на користь банку борг за Кредитним договором № СL 10520 від 28.12.2007 року в сумі 175 020,08 грн, судового збору 1700,00 грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а.с.7-8).

22 квітня 2015 року позивач сплатив частину боргу в розмірі 19 788,67 грн, що підтверджується квитанцією №048В13 (а.с.10).

В квітні 2015 року відповідач звернувся до позивача з письмовою пропозицією по врегулюванню заборгованості, в якій запропонував в строк до 22.04.2016 року сплатити заборгованість частково, у розмірі 105 012,05 грн, а решта заборгованості за кредитним договором буде вважатися врегульованою (а.с.9).

Позивачем перед відповідачем було погашено заборгованість в сумі 105 012,05 грн. зі сплатою останньої частини боргу 22 грудня 2015 року, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.11-16).

24 грудня 2015 року сторонами підписано Акт про припинення зобов'язань за Договором №СL 10520 від 28.12.2007, згідно п.1 якого станом на 24.12.2015 року загальний розмір заборгованості позивача становить 16 392.11 дол. США, з яких 14303,54 дол. США прострочена заборгованість за тілом кредиту та 2088,57 дол. США - сума прострочених процентів за користування кредитом (а.с.17).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, в четвертому кварталі 2015 року позивачем від ПАТ «Універсал Банк» був отриманий дохід у розмірі 328 473,39 грн. з кодом та ознакою доходу «126 - додаткове благо» (а.с.6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів надання додаткового блага в розмірі 328473,39 грн. і дійшов висновку про те, що сума прощеного боргу становить 50 219,36 грн.

З таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 605 ЦК України зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 15, пункту 164.2.17 статті 164 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Додатковим благом є, зокрема, сума боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Платник податку - боржник відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України зобов'язаний до 1 травня року, що настає за звітним, подати річну податкову декларацію про майновий стан і доходи до органу державної податкової служби, в якому останній перебуває на обліку, відобразити в ній дохід та самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в декларації.

Необґрунтоване нарахування сум податку установою, яка здійснила ці нарахування є підставою для оскарження цих дій в судовому порядку.

З огляду на вказане колегія суддів суду апеляційної інстанції приходить до висновку що банк, маючи статус податкового агента, зобов'язаний подавати у строки, які встановлені ПК України для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до органу державної податкової служби за місцем свого розташування.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 28 жовтня 2010 року з ОСОБА_2 та з ОСОБА_3 було стягнуто на користь банку борг за Кредитним договором № СL 10520 від 28.12.2007 року в сумі 175 020,08 грн, судового збору 1700,00 грн та 120,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

У пропозиції про врегулювання заборгованості, яка була надіслана банком позивачу, зазначено, що у разі оплати 105 012,05 грн. у строк до 22.04.2016 року на рахунок ПАТ «Універсал Банк», решта заборгованості за кредитним договором буде вважатися врегульованою.

Тобто в даній пропозиції йшлося про врегулювання загальної суми заборгованості за кредитним договором, а не суми частини заборгованості, стягнутої за рішенням суду.

ПідписуючиАкт про припинення зобов'язань за Договором CL 10520 від 28.12.2007 року позивач та відповідач дійшли згоди, що прощенню підлягає сума, яка обліковується як заборгованість за кредитним договором в цілому станом на 25.12.2015 року, а саме 16 392,11 доларів США, з яких 14303,54 дол. США прострочена заборгованість за тілом кредиту та 2088,57 дол. США - сума прострочених процентів за користування кредитом.

Даний Акт викладений у формі двосторонньої угоди, містить підстави та умови прощення частини боргу, підписи обох сторін угоди, що на думку колегії суддів за своїм змістом є двостороннім правочином і відповідає вимогам статей 6,627 ЦК України.

ОСОБА_2 підписав акт без зауважень.

Акт, що за своїм змістом є двосторонньою угодою, про припинення зобов'язань за Договором CL 10520 від 28.12.2007 року не визнаний недійсним в судовому порядку та є чинним.

Колегія суддів, враховуючи те, що позивачем було підписано акт про прощення йому боргу по кредитному договору, який не оскаржувався ОСОБА_2 та не визнаний судом недійсним, а також те, що відповідач надав йому додаткове благо шляхом прощення боргу по кредитному договору, а не за рішенням суду, дійшла висновку про правомірність направлення до органів податкової служби інформації про анулювання боргу саме в розмірі 328 473,39 грн., що відповідає Акту про прощення боргу.

Отже, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зобов'язання ПАТ «Універсал Банк» надіслати нове повідомлення до ДПІ Шевченківського району ДФС у м. Києві з зазначенням суми реально отриманого ОСОБА_2 додаткового блага в розмірі 50219 грн. 36 коп., відкликавши попереднє повідомлення на суму 328473 грн. 39 коп. не ґрунтується на вимогах закону, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно частин 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга ПАТ«Універсал Банк» підлягає задоволенню, тому з ОСОБА_2 на користь ПАТ«Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги у розмірі 1212,64 грн.

Крім того, 30 серпня 2017 року банк вперше подав апеляційну скаргу та сплатив судовий збір в сумі 1760 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1780/1 від 21 серпня 2017 року (а.с.86).

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 28 вересня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2017 року визнано неподаною та повернуто.

13.11.2017 року ПАТ «Універсал Банк» подало заяву про повернення судового збору в сумі 1760 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Оскільки апеляційну скаргу повернуто апелянту, заява ПАТ «Універсал Банк»про повернення судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги від 30 серпня 2017 року, підлягає задоволенню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», статтями 6, 526, 605, 611, 627 ЦК України, статтями 15,49, 164 ПК України, статтями 141, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2017 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним повідомлення банку податкової служби в частині суми отриманого додаткового блага та про зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1212 грн 64 коп.

Заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» про повернення судового збору задовольнити.

Зобов'язати УДКУ у Солом'янському районі міста Києва повернути Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк», сплачений судовий збір в розмірі 1760 грн. 00 коп. (одна тисяча сімсот шістдесятгривень нуль копійок), що внесений згідно з платіжним дорученням№1780/1 від 21 серпня 2017 року на розрахунковий рахунок 0010, отримувач: УДКУ у Солом'янському районі міста Києва, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві,, МФО банку: 820019,

Оригінал платіжного доручення №1780/1 від 21 серпня 2017 року направити Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 січня 2018 року.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді О.В. Немировська

В.А. Шебуєва