Провадження № 2/537/1155/2018
Справа № 537/4298/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2018 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді Фадєєвої С.О.,

за участі секретаря Герасименко Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 15.06.2013 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 361 та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

На обґрунтування позову зазначила, що 15.06.2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. В шлюбі мають двох малолітніх дітей: дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказала на те, що одруження виявилося невдалим, у них з чоловіком почали виникати непорозуміння, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. 08.08.2018 року чоловік забрав свої речі та пішов жити до своїх батьків. Наразі шлюб є формальним, шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведеться. Після розірвання шлюбу за домовленістю з чоловіком діти залишаться проживати з нею. З урахуванням викладеного, просила позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів, викладених у тексті позовної заяви та просила їх задовольнити. Вказала, що між ними втрачено почуття любові і строк на примирення їм не потрібен. Питання розподілу майна та сплати аліментів на утримання дітей ними буде вирішено в іншому процесі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, клопотань про надання строку на примирення не заявляв, хоча судом роз»яснювалося таке право.

Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 183 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 15.06.2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 361, що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3.

В шлюбі сторони мають двох малолітніх дітей : дочку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_4, та сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_5.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує, спільного господарства не ведуть з серпня 2018 року.

Спільне життя сторін не склалося у зв'язку з виникненням непорозуміння, різними поглядами на життя, різними сімейними цінностями. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки у сторін відсутні.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

В ході розгляду справи сторони відмовилися від надання їм часу для примирення.

За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; приймаючи до уваги думку відповідача, який позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає залишити шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, ОСОБА_1, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову до суду, а також стягнути на її користь з відповідача сплачений нею судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 142, 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платник податків НОМЕР_2, місце реєстрації: 39600, АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 15.06.2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 361, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 352 грн. 40 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду 31 серпня 2018 року згідно квитанції № 0.0..1, на розрахунковий рахунок №6010, отримувач - УК у місті Кременчук, код отримувача - 37965850, МФО отримувача - 899998, банк отримувача - Казначейство України, призначення платежу - судовий збір.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків суми судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, що складає 352 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва