Справа № 214/940/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову позивача ОСОБА_2, предявленої в рамках цивільної справи № 214/940/18

за позовною заявою: ОСОБА_2,

до: ОСОБА_3,

про: поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2018 позивач ОСОБА_2 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя в якому просила розподілити спільно нажите майно, визнати за нею 2/3 частки спірного майна, а за відповідачем -1/3; залишити все спірне майно в користуванні відповідача стягнувши з нього на її користь вартість 2/3 частини спірного майна в сумі 76601,47 грн.

16.02.2018 позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просила суд накласти арешт на спірне майно та заборонити відповідачу та будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження цього майна.

В порядку ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи у встановлений законом строк.

Заяву про забезпечення позову, подано разом з позовною заявою з дотриманням порядку, встановленого ч.1 ст.152 ЦПК України.

Суд, дослідивши зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, додані до неї документи, зміст та вимоги позовної заяви, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову поданою фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн. Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за подання даної заяви.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього кодексу, повертає її заявнику, про що постановлює ухвалу.

Судом встановлено, що позивачем подано заяву про забезпечення позову без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме не сплачено судовий збір.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, в звязку з чим її необхідно повернути заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову позивача ОСОБА_2, предявленої в рамках цивільної справи № 214/940/18 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Хомініч С.В.