АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/56/18Головуючий по 1 інстанції Ребрина К.Г.
Категорія: 59 Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі суддів : Гончар Н.І., Ювшина В.І., Пономаренка В.В.

секретар: Попова М.В.

за участю: представників Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Бойко Т.Д., адвоката Пархети А.В., представника ОСОБА_5 - адвоката Пархети А.В.

особа яка подала апеляційну скаргу: начальник відділу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Гудзовський О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року, постановленої під головуванням судді Ребриної К.Г. у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Тетяни Дмитрівни, -:

в с т а н о в и в :

У вересні 2016 року ОСОБА_7 звернувся в суд із скаргою на дії Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д.

Вказував, що в провадженні Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавче провадження ВП №50020281 щодо виконання рішення апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2015 року про зобов'язання ОСОБА_5 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_7 належною йому нежитловою будівлею магазину промислових та продовольчих товарів, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1, шляхом перенесення розташованої на орендованій нею земельній ділянці тимчасової споруди павільйону-кафе і розміщення цього об'єкту відносно належного ОСОБА_7 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10м.

01 вересня 2016 року головним державним виконавцем Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. було складено акт державного виконавця в якому зазначено про те, що виконавцем встановлено, що ОСОБА_5 виконано рішення суду в повному обсязі, усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_7 належною йому нежитловою будівлею магазину, шляхом перенесення (демонтажу) розташованої на орендованій нею земельній ділянці тимчасової споруди павільйону-кафе відносно належного ОСОБА_7 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5. ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10 метрів.

Однак, при складенні акту, сторони виконавчого провадження були відсутні та не могли ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таке не залучення сторін, на його думку, є порушенням ч.1 ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» і підтверджується відсутністю підписів сторін в акті державного виконавця від 01 вересня 2016 року.

На підставі вищезазначеного акту, 02 вересня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням.

Вважає, що зазначений акт є незаконною підставою до винесення постанови про закриття виконавчого провадження, оскільки не містить усіх реквізитів, а саме в ньому відсутні підписи стягувача та боржника у даному виконавчому провадженні. Так як сторони виконавчого провадження не залучались до складення акту 01 вересня 2016 року, про що свідчить відсутність повідомлень сторін у матеріалах виконавчого провадження, то і фіксування будь-яких обставин у виконавчому провадженні є незаконним без підписів сторін виконавчого провадження в акті.

Також зазначений акт було складено за участю двох понятих: ОСОБА_8, що проживає АДРЕСА_2; ОСОБА_9, що проживає АДРЕСА_3.

Вказує, що даний акт державного виконавця не містить об'єктивних даних про понятих, а саме: паспортних даних; місця роботи; обсяг дієздатності; чіткої адреси проживання (відсутнє посилання на місто та область).

Також, не містить жодної відмітки про роз'яснення понятим їх прав та обов'язків, а відтак є об'єктивні підстави вважати, що поняті не знали для участі у провадженні яких виконавчих дій їх запрошено, на підставі якого виконавчого документа вони провадяться, а також не могли робити зауваження з приводу провадження виконавчих дій та не могли засвідчити факт, зміст і результати виконавчих дій, під час провадження яких вони були присутні. Поняті не могли зафіксувати вчинення виконавчих дій, оскільки не були присутні при їх нібито виконанні, а зафіксували лише акт про встановлення факту виконання, а отже не можуть фіксувати дії (події) учасниками яких вони не були.

Вважає, що державним виконавцем не зазначено в акті об'єктивних даних та доказів, які б свідчили про виконання рішення суду згідно з вимогами п.3.5 ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині перенесення тимчасової споруди боржника на відстань не менше 10 метрів від належного йому майна. Державний виконавець не зазначила в акті особу, яка вимірювала відстань та чи володіє спеціальними знаннями або ж наділена повноваженнями щодо встановлення відстані між спорудами, яким приладом вимірювалась відстань, час вимірювання, графічні зображення та інші реквізити.

Так оскаржувана постанова підлягає до скасування, оскільки винесена була 02 вересня 2016 року, однак відправлена була лише 06 вересня 2016 року, згідно печатки поштового відділення на конверті, а отже триденний строк було пропущено чим порушено ч.3 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження».

Просив визнати неправомірними дії головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у ВП №50020281 відповідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26 січня 2016 року апеляційним судом Черкаської області та скасувати постанову головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. про закінчення виконавчого провадження у ВП №50020281.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на дії та постанову головного державного виконавця Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Б. від 02 вересня 2016 року про закінчення виконавчого провадження, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 17 лютого 2017 року ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2016 року було скасовано, а матеріали справи передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року скаргу ОСОБА_7 задоволено. Ухвалено визнати неправомірними дії Головного державного виконавця УМВДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26 січня 2016 року апеляційним судом Черкаської області.

Ухвалено скасувати постанову Головного державного виконавця УМВДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Тетяни Дмитрівни про закінчення виконавчого провадження № ВП №50020281 згідно до виконавчого листа №22-ц/793/1405/15 виданого 26 січня 2016 року апеляційним судом Черкаської області.

Ухвалено стягнути з Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Черкаській області на користь ОСОБА_7 судові витрати в сумі 2 000 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Уманський МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити ОСОБА_7 в задоволенні його скарги.

Апелянт у своїй скарзі посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги акт про те, що боржником дійсно перенесено /демонтовано/ тимчасову споруду павільйону - кафе розташованого на орендованій земельній ділянці ОСОБА_5 Судом проігноровано доводи державного виконавця, що свідчать про виконання рішення суду в повному обсязі. На його думку суд не дослідив повністю нормативно - правову базу та обставини справи.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення виходячи із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2016 року державним виконавцем Бойко Т.Б. Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області при примусовому виконанні виконавчого листа № 22-ц/793/1405/15 виданого 26 січня 2016 року апеляційним судом Черкаської області, в присутності понятих ОСОБА_8, ОСОБА_9 було складено акт, з якого вбачається, що при виході за адресою АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_5 виконано рішення суду в повному обсязі, усунено перешкоди в користуванні ОСОБА_7 належною йому нежитловою будівлею магазину, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 шляхом перенесення (демонтажу) розташованої на орендованій нею земельній ділянці по АДРЕСА_1 тимчасової споруди павільйону - кафе відносно належного ОСОБА_7 магазину промислових і продовольчих товарів у відповідності з вимогами п.3.5 ДБН 360 - 92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» на відстані не менше 10 метрів (а.с.4).

Постановою державного виконавця Бойко Т.Б. Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 02 вересня 2016 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 22-ц/793/1405/15 виданого 26 січня 2016 року апеляційним судом Черкаської області у зв'язку з повним його виконанням (а.с.6). Копію постанови відповідно до супровідного листа від 05 вересня 2016 рок направлено ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (а.с.5).

Відповідно до листа Уманського РВ Управління ДСНС України в Черкаській області № 673 від 15 вересня 2016 року, встановлено, що протипожежна відстань між існуючою будівлею магазину промислових і продовольчих товарів гр. ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1-б та будівлею тимчасової споруди (торгового павільйону) гр. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 в становить менше 10м., що є порушенням п.3.25а? ДБН 360-92?? «Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с. 29).

20 вересня 2016 року було складено акт перевірки виконання рішення суду, за участю головного інспектора Уманського РВ УДСНС Кравченка Є.П. в присутності ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_12, було встановлено, що при замірі відстані від стіни споруди нерухомого майна магазину промислових і продовольчих товарів, належних ОСОБА_7 до споруд павільйону кафе, що належить ОСОБА_5 встановлено відстань один метр вісімдесят сантиметрів (а.с.35).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України та ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження». Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, що було в повному обсязі дотримано державним виконавцем при виконанні виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 цього ж Закону України виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бойко Т.Д. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 50020281 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв'язку з виконанням рішення суду.

Однак, з листа Уманського РВ Управління ДСНС України в Черкаській області № 673 від 15 вересня 2016 року, вбачається та встановлено, що протипожежна відстань між існуючою будівлею магазину промислових і продовольчих товарів гр. ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1-б та будівлею тимчасової споруди (торгового павільйону) гр. ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 в становить менше 10м., що є порушенням п.3.25а? ДБН 360-92?? «Планування і забудова міських і сільських поселень» (а.с. 29).

Відповідно до наданого в матеріали справи акту перевірки виконання рішення суду, за участю головного інспектора Уманського РВ УДСНС Кравченка Є.П. в присутності ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_12, було встановлено, що при замірі відстані від стіни споруди нерухомого майна магазину промислових і продовольчих товарів, належних ОСОБА_7 до споруд павільйону кафе, що належить ОСОБА_5 встановлено відстань один метр вісімдесят сантиметрів (а.с.35).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції задовольняючи скаргу ОСОБА_7 прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку, що державний виконавець прийшов до передчасного висновку про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення суду є невиконаним, документальне підтвердження демонтажу навісів в матеріалах справі відсутнє.

Твердження апелянта про те, що в листі РВ Управління ДСНС України в Черкаській області № 673 від 15 вересня 2016 року та в акті перевірки виконання рішення суду, за участю головного інспектора Уманського РВ УДСНС іде мова про відстань між магазином промислових і продовольчих товарів до споруди павільйону кафе, що належить ОСОБА_5 не тієї, що сказана в рішення суду та виконавчому листі, а до іншої такої самої споруди, яка також належить ОСОБА_5 колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки із матеріалів справи вбачається, що це є саме та споруда - тимчасова споруда /торговий павільон/ за адресою АДРЕСА_1 , про яку іде мова у рішенні суду, виконавчому листі та в акті державного виконавця від 01.09.2016 року. Доказів того, що Уманським РВ Управління ДСНС України в Черкаській області проводились виміри між іншими спорудами, ніж вказані в рішенні суду - відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вмотивованого та обґрунтованого рішення, а оскаржувана ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - залишити без задоволення.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 жовтня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_7 на дії Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бойко Тетяни Дмитрівни - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Судді Н.І. Гончар

В.І. Ювшин

В.В. Пономаренко

Повний текст постанови виготовлено 31 січня 2018 року.