Справа № 202/1134/18
Провадження № 2/202/1166/2018
19 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сухі суміші» про стягнення грошових коштів,-
Позивач ОСОБА_2 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сухі суміші» про стягнення грошових коштів, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у розмірі 65 532,16 грн., з яких: 50 000,00 грн. - внесок до статутного капіталу товариства, 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання - 2 868,49 грн., інфляційне збільшення боргу - 12 663,67 грн. та судові витрати у справі.
ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» було подано позовну заяву до Господарського суду Запорізької області про визнання рішення загальних зборів учасників недійсним та скасування редакції статуту, в якій оскаржувалися рішення загальних зборів ТОВ «Сухі Суміші», оформлені протоколами № 20 від 03.02.2014 року та № 21 від 20.01.2015 року. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року позовні вимоги ПАТ «ЗЗБК № 1» задоволено, визнано частково недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформлене протоколом № 20 від 03 лютого 2014 року, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформлене протоколом № 21 від 20 січня 2015 року. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2016 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року та рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року залишено без змін та на даний момент рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформлене протоколом № 21 від 20 січня 2015 року, є недійсним в частині, що стосується майнових прав ОСОБА_2. а саме щодо: збільшення статутного капіталу на 50 000,00 грн. та прийняття до складу часників ОСОБА_2 із долею у статутному капіталі 50 000,00 грн., а тому є підстави для повернення вказаних грошових коштів. Позивач вважає що підстави на яких відповідачем набуто вищевказані грошові кошти на даний час відсутні, а тому грошові кошти безпідставно знаходяться у відповідача та підлягають поверненню. При цьому строк повернення, на його думку, визначений датою прийняття постанови Вищим господарським судом України та таким чином починає свій перебіг з 22 січня 2016 року, у зв'язку з чим ОСОБА_2 в позовній заяві здійснив розрахунок інфляційного збільшення та 3 % річних за прострочення повернення суми грошових коштів, отриманих в якості збільшення статутного капіталу. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Зазначив, що позивач ОСОБА_2 з вимогою про повернення грошових коштів до відповідача не звертався. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомлено.
Керуючись ст. 280 ЦПК України та беручи до уваги згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Вислухавши представника позивача та дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 20 січня 2015 року на позачергових зборах учасників ТОВ «Сухі Суміші» було прийняте рішення, оформлене протоколом № 21 від 20.01.2015 року про збільшення статутного капіталу на 50 000,00 грн. в результаті чого він буде становити 621 000,00 грн. та прийняття до складу учасників ОСОБА_2 із долею у статутному капіталі 50 000,00 грн. Таким чином товариство має статутний капітал у розмірі 621 000,00 гривень, який складається з вкладів його учасників та розподілений на 621 частку. Вартість однієї частки дорівнює 1000,00 грн. Відповідно до вказаного протоколу позивачу належить 50 часток статутного капіталу товариства, що дорівнює 8 % у процентному співвідношенні. На виконання вимог протоколу від 20 січня 2015 року позивачем було надано відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. Отже, ТОВ «Сухі Суміші» набуло та зберегло у себе вклади ОСОБА_2 у розмірі 50 000,00 грн. на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформленого протоколом № 21 від 20 січня 2015 року.
Не погодившись з вказаним рішенням зборів учасників товариства, ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій № 1» було подано позовну заяву до Господарського суду Запорізької області про визнання вищевказаного рішення загальних зборів учасників товариства недійсним та скасування редакції статуту. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року позовні вимоги ПАТ «ЗЗБК № 1» задоволено та визнано частково недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформлене протоколом № 20 від 03 лютого 2014 року, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сухі Суміші», оформлене протоколом № 21 від 20 січня 2015 року. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2016 року постанову Донецького апеляційного господарського суду від 15.10.2015 року та рішення господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року також залишено без змін.
Відповідно до ст. 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Враховуючи те, що на підставі протоколу загальних зборів № 21 від 20.01.2015 року, позивачем було передано відповідачу грошові кошти в рахунок збільшення статутного капіталу ТОВ «Сухі суміші» та який було визнано недійсним рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.08.2015 року та судами вищої інстанції залишено без змін, зокрема постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2016 року, то саме з цієї дати виникло право ОСОБА_2 пред'явити вимогу про повернення грошових коштів. А отже, вимоги позивача стосовно повернення внеску до статутного капіталу товариства у вигляді грошових коштів у розмірі 50 000,00 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.
Позовні ж вимоги ОСОБА_2 в частині стягнення 3 % річних та інфляційного збільшення не підлягають задоволенню, оскільки правовідносини, виниклі між сторонами у справі не є грошовим зобов'язанням, а тому не можуть регулюватися ст.625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 понесені ним при зверненні до суду судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн.
На підставі ст.ст. 177, 625, 1212 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко