Справа №522/2866/18
Провадження №2-о/522/220/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року Приморський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1, з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2, який народився 07 вересня 1936 року, визнавши датою його смерті 19 серпня 2016 року та місце смерті місто Торез, Донецької області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 19 серпня 2016 року у місті Торез Донецької області помер його дідусь, ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Заявник звернувся до Одеського міського відділу ДРАЦС з заявою про державну реєстрації смерті дідуся, однак отримав відмову у звязку з тим, що предявлені для реєстрації смерті документи не відповідають умовам діючого законодавства. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно для отримання пенсійної заборгованості та прийняття спадщини.

ОСОБА_1 у судове засідання зявився, надав суду заяву, в якій вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив слухати справу за його відсутністю.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2, що підтверджується

-свідоцтвом про народження ОСОБА_3, яка є матірю заявника та донькою померлого, від 29.10.1965 року, в якому зазначено: ОСОБА_2 батько, ОСОБА_4 - мати;

-свідоцтвом про розірвання шлюбу між матірю та батьком заявника, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, від 20 лютого 1985 року, в якому прізвище матері «Храмова» змінено на «Піленко»;

-свідоцтвом про укладення шлюбу між матірю заявника та його вітчимом, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 22 вересня 1992 року, в якому прізвище матері «Піленко» змінено на «Потріжицька»;

-свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого 09 квітня 2003 року, в якому батьками зазначено ОСОБА_6 та ОСОБА_5;

-свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові заявника з ОСОБА_9 на ОСОБА_1.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 серпня 2016 року у місті Торез Донецької області ОСОБА_2, дідусь заявника, помер через інтоксикацію, злоякісне новоутворення передміхурової залози, про що видано КП „Центр первинної медико-санітарної допомоги №6 м.Донецька Довідку про причину смерті від 19.08.2016 року, свідоцтво про смерть серії ДНР №035190 від 19.08.2016 року.

Згідно з положеннями п.2 ч.1ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Донецьк та Донецька область визначена тимчасово окупованою територією відповідно до п.1 ч.1 ст.3 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та в порядку ст.1 цього Закону є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до розяснень, наданих у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч.2 ст.49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання пенсійної заборгованості та прийняття спадщини. Наявні у заявника документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України, отримати пенсійну заборгованість та прийняти спадщину.

Згідно пункту 8 частини першої статті 430 суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, місце смерті м.Торез Донецької області, яка настала 19 серпня 2016 року

Допустити негайне виконання рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

19.02.18