Справа № 214/194/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Євтушенко В.С.

за участю відповідача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду від 26 квітня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2017 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшла заява відповідача, в якій він просить: скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року по даній справі і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування заяви вказує наступне. Заочним рішенням від 26 квітня 2017 року по даній справі позов задоволено повністю. Про предявлення до нього позову про стягнення аліментів на утримання дітей і призначені судові засідання не був повідомлений, внаслідок чого не знав про них, тому що в період часу з 24 січня 2017 року по 28 листопада 2017 року перебував за кордоном, - у ОСОБА_4 на заробітках. Після повернення в Україну від своєї старшої доньки ОСОБА_5 в середині грудня 2017 року випадково дізнався про існування позову, предявленого до нього, до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу про стягнення з мене аліментів. 19 грудня 2017 року звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу, де отримав копію рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей. З матеріалами справи зміг ознайомитись 20 грудня 2017 року. З тексту рішення суду вбачається, що ухвалення саме заочного рішення суд обґрунтував тим, що він, як відповідач, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Вважає, що позивачка і її представник навмисно приховали від суду той факт, що на момент розгляду справи він, відповідача, був відсутній на території України і фізично не міг отримати повідомлення про час і місце розгляду справи, а його номер засобів звязку в позовній заяві позивачкою не був зазначений, що позбавило суд можливості повідомити мене шляхом надсилання SMS. У звязку з неповідомленням про час і місце розгляду справи, був позбавлений можливості зявитися до суду і взяти участь у розгляді справи та надати суду свої заперечення проти позовних вимог. У звязку з вказаним причини неявки в суд для участі у розгляді справи вважає поважними. Вважає, що позовні вимоги до нього предявлені безпідставно, оскільки ніколи не ухилявся від обовязку утримувати своїх дітей, а рішення суду, яким з нього стягнуті аліменти в розмірі 2/3 частини з усіх видів мого заробітку (доходу) не відповідає вимогам закону. Так, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 3 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 16 серпня 2016 року, позов був задоволений: шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) розірваний; прізвище ОСОБА_6 після розірвання шлюбу змінено на дошлюбне ОСОБА_3. На наступний день після розірвання шлюбу, 4 серпня 2016 року позивачка виїхала до Російської Федерації до свого співмешканця, залишивши дітей на нього, відповідача, повернулася вона в Україну лише 20 грудня 2016 року. Весь цей час діти перебували на його утриманні, а позивачка в утриманні дітей участі не приймала. 24 січня 2017 року він, відповідача, виїхав по трудовій візі на роботу до ОСОБА_4, де перебував по 28 листопада 2017 року. Відїжджаючи за кордон, залишив старшій доньці ОСОБА_5 свою картку Приватбанку, на яку перераховував грошові кошти для матеріального забезпечення дітей. Так, за період з 13 квітня 2017 року по 20 листопада 2017 року ним було перераховано на цю картку 34810 грн. 54 коп. Позивачка, як йому відомо, на початку березня 2017 року знову виїхала до Російської Федерації до свого співмешканця, кинувши дітей на свою престарілу бабусю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована та фактично проживає разом з ними за адресою: АДРЕСА_1. Повернулася в Україну позивачка лише 13 грудня 2017 року. Зазначає, що ствердження позивачки, що діти з часу розірвання шлюбу по час ухвалення рішення про стягнення аліментів проживають з нею і знаходяться на її утриманні, які були визнані судом при ухваленні рішення, не відповідають дійсності, оскільки під час її відсутності в Україні з 4 серпня 2016 року по 20 грудня 2016 року та з березня по грудень 2017 року включно діти утримувались за його рахунок, у тому числі під час мого перебування за кордоном - за рахунок перерахованих ним грошових коштів з ОСОБА_4 на мою картку Приватбанку в Україну. Факт відсутності позивачки в Україні може бути підтверджений Державною прикордонною службою України, клопотання про витребування відомостей від якої буде мною заявлено у разі скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду в порядку позовного провадження. Факт використання надісланих ним під час перебування за кордоном грошових коштів для утримання дітей може бути підтверджений показами його неповнолітньої дочки ОСОБА_8 і його рідного дядька ОСОБА_9

Відповідач у судовому засіданні заяву про скасування заочного рішення підтримав та підтвердив її зміст. Також пояснив, що не повідомив про причини неявки з поважних причин.

Представник відповідача у судовому засіданні заяву підтримав.

Позивачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, тому заява, відповідно до вимог ст.286 ч.1 ЦПК України, розглянута за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що маються підстави для скасування заочного рішення. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно пункту 13 частини 1 Розділу Х111 «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017 року), судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.232 ЦПК України (в редакції 2004 року), заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Рішення суду від 26 квітня 2017 року було постановлено в заочному порядку, так як відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи відповідачу суд направляв повістку за місце його реєстрації, повістка була повернута до суду у звязку з закінчення строку зберігання (а.с.37). Відповідно до ст. 74 ЦПК України (в редакції 2004 року), судова повістка разом із розпискою, надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Про судові засідання, призначені по даній справі на 27 лютого 2017 року, 31 березня 2017 року, відповідач також повідомлявся судом.

Тому суд вважає, що відповідач був належно повідомлений про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, у судовому засідання встановлено, що відповідач в період з 24 січня 2017 року по 28 листопада 2017 року перебував за межами України, а саме знаходився в ОСОБА_4. Таким чином, суд вважає, що відповідач не зявився до суду та не повідомив про причини неявки, з поважних причин.

Відповідач в заяві про перегляд заочного рішення, як підстави для скасування заочного рішення, посилається на те, що він утримував дітей, що позивачка не проживала з дітьми та не утримувала дітей. Ці докази мають істотне значення для правильного вирішення справи. Стаття 232 ЦПК України (2004 року) передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню при встановленні судом сукупності двох обставин, а саме того, що відповідач не з'явився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин та те, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не зявився до суду та не повідомив про причини неявки з поважних причин, докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильно вирішення справи.

Керуючись пунктом 13 частини 1 Розділу Х111 «Перехідних положень» ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року), ст. ст. 232, 209-210 ЦПК України (в редакції 2004 року), суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати заочне рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року по даній справі.

Призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження на 10 год. 30 хв. 1 лютого 2018 року у залі №12 Саксаганського районного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 9 січня 2018 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов