Справа № 303/5504/16-ц
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Кожух О.А. та Мацунича М.В.,

з участю секретаря Волощук В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року (під головуванням судді Кость В.В.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у вересні 2016 р.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь:

- 79 280,90 грн. у відшкодування матеріальної шкоди;

- 30 000 грн. у відшкодування моральної шкоди;

- 1100 грн. вартості проведених експертних досліджень;

- вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування зазначав, що відповідач визнаний винним у скоєнні ДТП, а тому в силу вимог Закону ОСОБА_1 зобовязаний відшкодувати йому як майнову так і немайнову (моральну шкоду).

Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 р. позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 80 380,90 грн. у відшкодування майнової шкоди (в т.ч. 79 280,90 грн. шкоди, повязаної із вартістю відновлювального ремонту, та 1100 грн. витрат, повязаних із виготовленням звіту від 05.11.2015 р. № 106/11/15), а також 1103,81 грн. у відшкодування судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою цього ж суду від 08.11.2016 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а.с.100-102).

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Доводить про невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Указує, що суд першої інстанції взяв до уваги звіт про оцінку вартості майнової шкоди без належної юридичної оцінки, а висновок суду щодо обчислення шкоди прийнято однобоко, без урахуванням думки відповідача. Зазначає, що ця оцінка має низку суперечностей, а тому не могла слугувати підставою для задоволення позову. Крім того, позивачем ця оцінка була використана для отримання страхового відшкодування, що суд не перевірив.

У письмових запереченнях представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 не визнав апеляційної скарги як безпідставної і просить залишити рішення суду без змін як законне та обґрунтоване.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення зміні, з таких мотивів.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, дійшов висновку про правомірність, обґрунтованість і доведеність майнової вимоги про відшкодування шкоди в сумі 79280.90 грн., повязаної із ушкодженням належного позивачу транспортного засобу, та необхідності відшкодування у звязку з цим витрат із виготовлення звіту про оцінку вартості майнової шкоди.

При цьому неоспореними обставинами є сама подія (ДТП), вина ОСОБА_1, належність пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля НОМЕР_1 позивачу, наявність майнової шкоди та право позивача на відшкодування, а тому ці обставини правового аналізу не потребують.

Предметом оспорення і доводами апеляційної скарги є лише розмір майнового відшкодування із посиланням на недопустимість як доказу звіту про оцінку вартості майнової шкоди та неврахування страхового відшкодування.

У цій частині апеляційний суд не може цілком погодитися із відповідним висновком суду першої інстанції через неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з положеннями ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (така вартість може бути визначена експертним шляхом).

Відповідно до звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, № 106/11/15 від 05.11.2015 р., на який послався позивач і яким обґрунтував свій висновок суд першої інстанції, вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу ВАЗ 211440 1.6і, реєстраційний номер НОМЕР_2, без урахування ВТВ склав 79280.90 грн. При цьому ринкова вартість автомобіля до пошкодження склала 99454.69 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу 79280.90 грн.(а.с.9-36).

Згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи, призначеної апеляційним судом за клопотанням відповідача ОСОБА_1, ринкова вартість указаного автомобіля станом на 21.10.2015 р. може становити 91997.15 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу визначити не вдалосяу звязку з відсутністю цінових пропозицій на запасні частини станом на 21.10.2015 р. (а.с.165-170).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку щодо розміру майнового відшкодування, однак залишив поза увагою вимоги ст.1194 ЦК України, згідно з якими «особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)» та не зясував цих обставин.

Апеляційним судом установлено та не заперечується (визнано позивачем) факт одержання, як найпізніше 17.08.2017 р., ОСОБА_2 шляхом безготівкового зарахування страхового відшкодування у сумі 49750 грн., у звязку з чим і відповідно до приписів ст. 1192 ЦК ОСОБА_1 зобов'язаний сплатити позивачу лише 29530.90 грн. (79280.90 грн. 49750 грн.).

Отже, рішення суду першої інстанції у цій частині підлягає зміні. Решту рішення у межах оскарження необхідно залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 89, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 12 жовтня 2016 року змінити, зменшивши розмір шкоди, повязаної із вартістю відновлювального ремонту, з 79280 (сімдесят девять тисяч двісті вісімдесят) грн. 90 коп. на 29530 (двадцять девять тисяч пятсот тридцять) грн. 90 коп.

3. Решту рішення залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5. Повне судове рішення складено 01 лютого 2018 року.

Судді: