РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/1956/17

26.01.18

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі головуючого - судді Сороки Д.В.

за участю секретаря Пясковської Н.А.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства " Українська залізниця" про стягнення моральної шкоди в сумі 700.000 грн.00 коп. Свої вимоги мотивувала тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦс Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області.

Смерть ОСОБА_2 пов'язана з виробництвом, що сталася під час виконання ним виробничих обов'язків на території виробничого підрозділу.

Її син ОСОБА_2 працював у відокремленому підрозділі Козятинської дистанції колії монтером колії 3-го розряду, мав загальний трудовий стаж 26 років 10 місяців, з них за спеціальністю - 8 років 5 місяців. Відокремлений підрозділ Козятинської дистанції колії є структурним підрозділом галузевої служби колії ДТГО «Південно-Західна залізниця», скорочене найменування ПЧ-7.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 проводились роботи по середньому ремонту стрілочного переводу №5 ст.Чорнорудка. До виконання вказаних робіт були залучені працівники 15 околотку, до складу яких входив ОСОБА_2

Під час виконання робіт її чоловік ОСОБА_2 був смертельно травмований рухомим складом поїзда № 66, який слідував сполученням Кишинів - Москва.

Як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 19 червня 2015 року, хвороба, що призвела до смерті - пішохід травмований при зіткненні з поїздом.

Наказом від 22.06.2015р. № 108-Р Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м.Києві на відокремленому підрозділі Козятинської дистанції колії було створено комісію по розслідуванню даного нещасного випадку. За наслідками розслідування було складено відповідний акт, який затверджено 15.09.2015 в.о.начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві ОСОБА_3 і зроблено наступний висновок: нещасний випадок з монтером колії 3-го розряду ОСОБА_2 визнано пов'язаним з виробництвом як такий, що стався під час виконання виробничих обов'язків на території виробничого підрозділу і підпадає під дію п.15 підпункту 1 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232. Скласти акт за формою Н-1.

Нещасний випадок стався через те, що не було видано попередження на поїзди про подачу сигналів пильності, не проконтрольовано своєчасний схід працівників з колії при наближенні поїзда, послаблено контроль за виконанням посадових обов'язків шляховими майстрами , порушено п.2.1.3 Правил безпеки праці під час виконання робіт у колійному господарстві (НПАОП 63.21-1.25.07) та п.6, 18 Посадової інструкції шляхового майстра з поточного утримання колії (ПД-1, ПД-15), затвердженої наказом ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014Р., п.26 Посадової інструкції начальника ІV-ї механізованої дільниці, затвердженої наказом начальника ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014р. ; невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

За наслідками вказаної події було складено Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, який було затверджено 15.09.2015 в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві ОСОБА_3

Так у Акті №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, у п.4 вказано про проходження ОСОБА_2 інструктажу та перевірки знань, а саме : проведення цільового інструктажу - ІНФОРМАЦІЯ_1 (в день коли стався нещасний випадок ; перевірка знань за професією чи видом робіт, під час виконання яких стався нещасний випадок - 17 червня 2015 року (за день до нещасного випадку).

Як вказано у акті №1 з посиланням на висновок експерта № 163 вхідний № 8637 від 07.09.2015 отримана ОСОБА_2 травма несумісна з життям з грубим ушкодженням життєво важливих органів та множинними ушкодженнями різних ділянок тіла : відкрита черепно-мозкова травма, множинні уламкові переломи кісток склепіння та основи черепа, повне травматичне видалення головного мозку. Закрита травма грудної клітини, перелом хребта на рівні 1-2 грудного хребця з повним розривом спинного мозку ; множинні переломи ребер правої та лівої половини грудної клітини, переломи правої та лівої половини грудної клітини, переломи правої та лівої ключиці ; переломи таза в ділянці крижово-клубових з»єднань з обох сторін, перелом лонного з»єднання таза. Забій та травматичні розриви правої та лівої легень в ділянках переломів ребер, забій серця. Закрита травма органів черевної порожнини : травматичні розриви тканини печінки. Забій правої та лівої нирки. Відкритий перелом правої плічової кістки, відкритий перелом правої стегнової кістки в середній третині, закритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині. Забійні рани голови та кінцівок, садна та крововиливи голови, тулуба та кінцівок.

Факт нещасного випадку на виробництві, причина смерті - смерть пов»язана з виконанням трудових обов»язків є беззаперечним.

За життя, її син був чуйною людиною, дитиною по відношенню до неї, піклувався про неї, постійно надавав їй допомогу по догляду за будинком, допомагав матеріально, надаючи щомісяця певну суму коштів, оскільки вона живе лише на мізерну пенсію, і як особа похилого віку часто хворіє і потребує лікування.

Втаративши сина вона назавжди позбавлена материнського щастя і радості. Вона втратила сина і ніхто його їй не замінить.

Втративши єдиного годувальника внаслідок такої страшної події, вона не могла не відчувати надзвичайних моральних страждань і глибокого горя, вона це відчула і переживає ці страждання і до нині, які будуть супроводжувати її все життя. І цей факт не потребує доказів відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України.

Синбув сильною та суттєвою опорою для неї , описати ті страждання, які вона перенесла і до цього часу відчуває та усвідомлює, те, що її дитини ніколи не буде поруч, передати на словах неможливо. Глибину душевних страждань матері за загиблого в досить молодому віці сина не можливо передати.

Внаслідок такого психологічного розладу їй завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми.

Оскільки її син ОСОБА_2 був смертельно травмований рухомим складом поїзда, і як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 19 червня 2015 року, хвороба, що призвела до смерті - пішохід травмований при зіткненні з поїздом, то слідує висновок, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання(…) , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, інщим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, моральна шкода, завдана їй смертю сина, підлягає відшкодуванню роботодавцем останнього на підставі статей 1167, 1168 та ч.1,2 ст.1187 ЦК України.

Підприємство, де стався нещасний випадок, а особа, що загинула перебувала з ним у трудових відносинах є відокремлений підрозділ Козятинська дистанція колії(ПЧ-7) , галузева служба колії, Державне територіальне галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця», Укрзалізниця, Міністерство інфраструктури України.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву. Зокрема зазначив , що ПАТ «Українська залізниця» заперечує проти позову в повному обсязі з огляду на наступне.

Для виконання робіт по середньому ремонту стрілочного переводу № 5 ст. Чорнорудка в добу 18.06.2015 було надано «вікно» з 9 год. 40 хв. до 16 год. 40 хв. комплексом ТЛ. Так як стрілочний перевод № 5 по ст. Чорнорудка є вихідним і знаходиться в парній горловині, згідно варіантного графіка на період «вікна» парні та непарні поїзди слідують на перегоні Чорнорудка - Брівки по непарній колії (парні поїзди зі ст. Чорнорудка до ст. Брівки слідують по неправильній непарній колії). Оскільки парна колія перегону Чорнорудка - Брівки була закрита для руху поїздів на період «вікна» в зв'язку з виконанням робіт на стрілочному переводі № 5, для виконання робіт з поточного утримання колії була задіяна машина КСМ на 990 км ПК1 парної колії перегону Чорнорудка - Брівки по відновленню цілісності рейкової пліті.

Перед початком виконання робіт, працівникам 15 околодку, в тому числі і потерпілому, шляховим майстром 15 околодку ОСОБА_4 було проведено цільовий інструктаж щодо заходів безпеки при виконанні робіт машиною КСМ, своєчасного сходу з колії при наближенні поїзда згідно р. 2,3,4 Інструкції № 397 з охорони праці для монтера колії.

Прибувши на місце робіт о 7 год. 00 хв. вищевказані працівники огородили місце робіт сигналами «С» (свисток) по парній та непарній колії перегону Чорнорудка-Брівки: були виставлені сигнали «С» зі сторони ст. Брівки на 989 км ПК6 та зі сторони ст. Чорнорудка на 990 км ПК 8 та приступили до підготовчих робіт для роботи машини КСМ на 990 км ПК 1 ланка 4 парної колії в 7 год. 30 хв.

Так як парна колія перегону Чорнорудка - Брівки з 9 год. 40 хв. була закрита для руху, окрім господарських поїздів, що відправляються на закритий перегін. При закриті перегону Чорнорудка - Брівки парної колії машина КСМ-010 була відправлена на «вікно» і о 9 год. 45 хв. прибула на місце виконання робіт - 990 км КП1 ланка 4. О 10 год. під керівництвом шляхового майстра 1 околодку ОСОБА_5 розпочались роботи по остаточному відновленню рейкових плітей працівниками 1 та 15 околодків по розкручуванню клемних та закладних болтів та переміщенні рейок Р-65. В цей час монтер колії ОСОБА_6 за вказівкою керівника робіт (ПД-1 ОСОБА_5.) виконав огородження місця робіт машини КСМ сигналами зупинки по парній колії 990 км ПК 1 ланка 1 та 990 км ПК 2 ланка 2.

Після зварювання другого стика по правій нитці в 11 год. 30 хв. керівник робіт підійшов до працівників КСМ-010, щоб впевнитись про якісне зварювання етика. В 11 год. 30 хв. за його вказівкою були направлені три працівники 15 околодку, щоб взяти на причепі трактора 3 шт. 6-ти отворних накладки для розташування їх по парній колії для вигину пліті. В 11 год. 32 хв. шляховий майстер ОСОБА_5 знаходився по непарній колії навпроти зварного стика та зварного агрегату машини КСМ-010, а три працівники 15 околодку перейшовши з парної колії на непарну колію, спустилися вниз з відкосу баластної призми до причепа, щоб взяти 6-ти отворні накладки та розташувати їх на місці робіт. В 11 год. 40 хв. впевнившись в тому, що немає наближення рухомого складу по непарній колії, керівник робіт підійшов до працівників КСМ-010, щоб уточнити про подальшу роботу. Приблизно в 11 год. 45 хв. працівники 15 околодку взяли 6-ти отворні накладки на причепі та рушили до місця укладання їх по парній колії для вигину пліті. Монтер колії ОСОБА_2, взявши 6 отворну накладку на праве плече, яка загороджувала йому видимість наближення рухомого складу парних поїздів по неправильній непарній колії, першим піднявся на насип, і, не впевнившись у відсутності поїздів, почав переходити непарну колію не під прямим кутом, а йдучи по вісі колії.

В цей час зі ст. Чорнорудка по неправильній непарній колії слідував швидкий поїзд № 66 сполученням Кишинів-Москва, про наближення якого монтеру колії ОСОБА_2 та іншим працівникам звуковим сигналом духового ріжка сповістив керівник робіт (сигналіст) ОСОБА_5 Машиністом поїзда № 66 також подавались звукові сигнали великої гучності: перед кривою ділянкою колії, побачивши машину КСМ та побачивши людину, яка йшла спиною до поїзда з предметом на правому плечі по вісі колії. На всі сигнали, які подаватись, монтер колії ОСОБА_2 не відреагував. Ставши на кінці шпал в міжколійному просторі, монтер колії ОСОБА_2, почувши крики монтерів колії про наближення поїзда, розвернувся лицем в напрямку станції Чорнорудка та в цей час об 11 год. 50 хв. був смертельно травмований рухомим складом поїзда № 66.

Однією з основних причин нещасного випадку, який стався з монтером колії ОСОБА_2, є невиконання самим потерпілим вимог інструкцій з охорони праці, а саме: перехід колії не під прямим кутом та попередньо не впевнившись у відсутності рухомого складу (поїзда), що наближається (п. 2.10 Інструкції № 397 з охорони праці для монтера колії, затвердженої наказом Козятинської дистанції колії від 07.07.2014 № 281).

Також, ОСОБА_2 неодноразово проходив інструктажі з охорони праці на підприємстві і безпосередньо перед виконанням робіт. Про це говорять записи у журналах реєстрації інструктажів з охорони праці, вступний -17.01.2007, первинний - 19.01.2007, повторний - 25.05.2015, позаплановий -11.06.2015, цільовий - 18.06.2015.

З наведених вище обставини нещасного випадку видно, що потерпілий ОСОБА_2 мав дотримуватись всіх відповідних інструкцій, але знехтував ними, в результаті чого з ним стався нещасний випадок.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону праці», працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля.

Крім того, ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 14 Закону України «Про охорону праці», яка говорить, що працівник зобов'язаний: - дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також про безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; - знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Всупереч вимогам цієї статті ОСОБА_2 не дбав про особисту безпеку і здоров'я, що призвело до настання нещасного випадку.

Залізниця, у своїй діяльності, насамперед керується принципом дотримання встановлених нормативів безпеки, гігієни праці та виробничого середовища. В залізничній галузі постійно проводиться робота по підвищенню рівня охорони праці, попередженню випадків виробничого травматизму та професійних захворювань.

При виконанні робіт, працівники залізничного транспорту зобов'язані неухильно дотримуватися вимог законодавства з охорони праці.

Згідно з абз. 4 п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року N 5, від 27.02.2009 року N 1) розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача (громадянина) відповідно до ст. 454 ЦК (ст. 1193 чинного ЦК України).

Приписами ч. 2 ст. 1193 ЦК України встановлено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, -також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Проте, позивачем у позовній заяві не наведено достатню кількість доказів, що обґрунтовують вимоги позивача, а саме: не надано докази та обгрунтування нанесеної моральної шкоди та її розміру, відсутній розрахунок, нанесеної моральної шкоди, не зазначено, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, відсутні інші докази саме такого розміру моральної шкоди.

Позивач не відомо яким чином визначив розмір моральної шкоди та не підтверджує це відповідними доказами.

Позивач при поданні позову не виконала вимоги законодавства, щодо надання належних та допустимих доказів по справі, не зазначила, з яких міркувань вона виходила, визначаючи саме такни розмір відшкодування моральної шкоди. За таких обставин викладенні в позовній заяві факти вказують на необґрунтованість та незаконність вимог позивача. Немає жодних правових підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди.

26.01.2018 представник позивача ОСОБА_1- адвокат Голуб Н.Є. надала відповідь на відзив. Зокрема зазначила, що на позовну заяву відповідачем подано відзив з доводами якого позивач не погоджується з огляду на наступне :

Факт, який не заперечує відповідач це те, що, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача- ОСОБА_2 Смерть ОСОБА_2 пов»язана з виробництвом, що сталася під час виконання ним виробничих обов»язків на території виробничого підрозділу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 проводились роботи по середньому ремонту стрілочного переводу №5 ст.Чорнорудка. Під час виконання робіт ОСОБА_2 був смертельно травмований рухомим складом поїзда № 66, який слідував сполученням Кишинів - Москва.

За наслідками події було проведено розслідування і складено відповідний акт та зроблено наступний висновок : нещасний випадок з монтером колії 3-го розряду ОСОБА_2 визнано пов»язаним з виробництвом як такий, що стався під час виконання виробничих обов»язків на території виробничого підрозділу і підпадає під дію п.15 підпункту 1 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232.

Складено акт за формою Н-1. Основними причинами нещасного випадку є : не видано попередження на поїзди про подачу сигналів пильності, не проконтрольовано своєчасний схід працівників з колії при наближенні поїзда, послаблено контроль за виконанням посадових обов»язків шляховими майстрами , порушено п.2.1.3 Правил безпеки праці під час виконання робіт у колійному господарстві (НПАОП 63.21-1.25.07) та п.6, 18 Посадової інструкції шляхового майстра з поточного утримання колії (ПД-1, ПД-15), затвердженої наказом ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014Р., п.26 Посадової інструкції начальника ІV-ї механізованої дільниці, затвердженої наказом начальника ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014; невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Факт нещасного випадку на виробництві, причина смерті - смерть пов»язана з виконанням трудових обов»язків - встановлені та доведені.

Поряд з тим, просить суд критично поставитись до обставин викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Так, у відзиві відповідач вказує на грубу необережність яка мала місце зі сторони загиблого ОСОБА_2 під час виконання своїх трудових обов»язків. З цим погодитись не можна, оскільки основними причинами нещасного випадку є : не видано попередження на поїзди про подачу сигналів пильності, не проконтрольовано своєчасний схід працівників з колії при наближенні поїзда, послаблено контроль за виконанням посадових обов»язків шляховими майстрами , порушено п.2.1.3 Правил безпеки праці під час виконання робіт у колійному господарстві (НПАОП 63.21-1.25.07) та п.6, 18 Посадової інструкції шляхового майстра з поточного утримання колії (ПД-1, ПД-15), затвердженої наказом ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014Р., п.26 Посадової інструкції начальника ІV-ї механізованої дільниці, затвердженої наказом начальника ВП Козятинська дистанція колії №517 від 31.12.2014р. ; невиконання вимог інструкцій з охорони праці.

Відповідач вказує на те, що загиблий ОСОБА_2 переходив колію не під прімим кутом в порушення вимог Інструкції з охорони праці. При цьому, згідно акту розслідування нещасного випадку та акту форми Н1, діям ОСОБА_2 (переходу колії) в обов»язковому порядку мали передувати саме дії шляхового майстра по видачі попередження на поїзди про подачу сигналів пильності та контроль своєчасного сходу працівників з колії при наближенні поїзда та дії начальника дільниці по контролю виконання шляховими майстрами їх посадових обов»язків по видачі попередження на поїзди про подачу сигналів пильності - що не було зроблено (виконано) шляховими майстрами та начальником дільниці. І наслідком того є нещасний випадок - смерть працівника на робочиму місці.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України діяльність , пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб є джерелом підвищеної небезпеки. Таким чином, територія діяльності залізничного транспорту є зоною дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України, власник джерела підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Ніякої непереборної сили не було і умислу втратити життя у ОСОБА_2 аж ніяк не було. Ніяких складних життєвих обставин та напружених відносин в сім»ї у нього також не було, навпаки він будував плани на життя, на той час його єдина донька йшла до 11 класу(випускного) і він мав великі надії на свою дитини, на подальше її влаштування на навчання, роботу і взагалі на життя .

Втаративши сина позивач назавжди позбавлена материнського щастя і радості. Вона втратила сина і ніхто його їй не замінить.

Втративши єдиного годувальника внаслідок такої страшної події позивачка не могла не відчувати тяжких моральних страждань і глибокого горя, вона це відчула і переживає ці страждання донині, які будуть супроводжувати її все життя.

Для позивача синбув сильною та суттєвою опорою, описати ті страждання, які позивач ОСОБА_1 перенесла і до цього часу відчуває та усвідомити те, що її дитини ніколи не буде поруч, передати на словах не можливо. Не існує такого виміру, щоб визначити глибину перенесеного жаху від усвідомлення того, що дитини вже немає і ніколи мати його не побачить, не обійме, не віддасть своє тепло і любов, жаху поховання дитини та усвідомлення тих жахливих травм, внаслідок яких він помер. Глибину душевних страждань матері загиблого в досить молодому віці сина не можливо передати.

Така передчасна смерть ОСОБА_2 стала важкою психологічною травмою для його рідних та близьких, зокрема: для матері. Їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях з приводу втрати близької людини, її турбує безсоння, порушено нормальний спосіб життя, у зв'язку з чим вона докладає неймовірні зусилля для його налагодження та організації.

Ніщо не може повернути їй колишню впевненість в подальшій безпеці та допомозі. Внаслідок такого психологічного розладу їй завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини заподіювача у випадках, коли вона завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (частина друга статті 1168 ЦК України).

Заперечення і мотиви невизнання відповідачем позовних вимог є надуманими і не заслуговують на увагу, адже є такими, що суперечать нормам Конституції України та Цивільного кодексу України щодо відповідальності за завдану шкоду.

Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотань від сторін про виклик їх в судове засідання до суду не надійшло.

Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1, виданим відділом ДРАЦс Козятинського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області 22.06.2015 ( а.с. 8)

Родинні відносини мід позивачем ОСОБА_1 та її сином підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ( а.с.7).

Смерть ОСОБА_2 пов'язана з виробництвом, що сталася під час виконання ним виробничих обов'язків на території виробничого підрозділу.

ОСОБА_2 працював у відокремленому підрозділі Козятинської дистанції колії монтером колії 3-го розряду, мав загальний трудовий стаж 26 років 10 місяців, з них за спеціальністю - 8 років 5 місяців. є відокремлений підрозділ Козятинська дистанція колії(ПЧ-7) , галузева служба колії, Державне територіальне галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця», Укрзалізниця, Міністерство інфраструктури України.

Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 проводились роботи по середньому ремонту стрілочного переводу №5 ст.Чорнорудка. До виконання вказаних робіт були залучені працівники 15 околотку, до складу яких входив ОСОБА_2

Під час виконання робіт ОСОБА_2 був смертельно травмований рухомим складом поїзда № 66, який слідував сполученням Кишинів - Москва.

Як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 19 червня 2015 року, хвороба, що призвела до смерті - пішохід травмований при зіткненні з поїздом( а.с. 9).

Наказом від 22.06.2015р. № 108-Р Територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м.Києві на відокремленому підрозділі Козятинської дистанції колії було створено комісію по розслідуванню даного нещасного випадку. За наслідками розслідування було складено відповідний акт, який затверджено 15.09.2015 в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві ОСОБА_3 і зроблено наступний висновок: нещасний випадок з монтером колії 3-го розряду ОСОБА_2 визнано пов'язаним з виробництвом як такий, що стався під час виконання виробничих обов'язків на території виробничого підрозділу і підпадає під дію п.15 підпункту 1 «Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого Постановою КМУ від 30.11.2011р. № 1232. Скласти акт за формою Н-1( а.с. 10-12).

За наслідками вказаної події було складено Акт №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, який було затверджено 15.09.2015 в.о. начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві ОСОБА_3

Так у Акті №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом у п.4 вказано про проходження ОСОБА_2 інструктажу та перевірки знань, а саме : проведення цільового інструктажу - ІНФОРМАЦІЯ_1 (в день коли стався нещасний випадок ; перевірка знань за професією чи видом робіт, під час виконання яких стався нещасний випадок - 17 червня 2015 року.

Як вказано у Акті №1 з посиланням на висновок експерта № 163 вхідний № 8637 від 07.09.2015 отримана ОСОБА_2 травма несумісна з життям з грубим ушкодженням життєво важливих органів та множинними ушкодженнями різних ділянок тіла : відкрита черепно-мозкова травма, множинні уламкові переломи кісток склепіння та основи черепа, повне травматичне видалення головного мозку. Закрита травма грудної клітини, перелом хребта на рівні 1-2 грудного хребця з повним розривом спинного мозку ; множинні переломи ребер правої та лівої половини грудної клітини, переломи правої та лівої половини грудної клітини, переломи правої та лівої ключиці ; переломи таза в ділянці крижово-клубових з»єднань з обох сторін, перелом лонного з»єднання таза. Забій та травматичні розриви правої та лівої легень в ділянках переломів ребер, забій серця. Закрита травма органів черевної порожнини : травматичні розриви тканини печінки. Забій правої та лівої нирки. Відкритий перелом правої плічової кістки, відкритий перелом правої стегнової кістки в середній третині, закритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині. Забійні рани голови та кінцівок, садна та крововиливи голови, тулуба та кінцівок.

Факт нещасного випадку на виробництві, причина смерті - смерть пов»язана з виконанням трудових обов'язків є беззаперечним.

За життя, син позивача був чуйною людиною, піклувався про неї, постійно надавав їй допомогу по догляду за будинком, допомагав матеріально надаючи щомісяця певну суму коштів оскільки вона живе лише на мізерну пенсію і як особа похилого віку часто хворіє і потребує лікування.

Втративши сина позивач ОСОБА_1 назавжди позбавлена материнського щастя і радості. Вона втратила сина і ніхто його їй не замінить.

Втративши єдиного годувальника внаслідок такої страшної події ОСОБА_1 не могла не відчувати надзвичайних моральних страждань і глибокого горя, вона переживає ці страждання і донині, які будуть супроводжувати її все життя. І цей факт не потребує доказів відповідно до ч.1 ст.32 ЦПК України.

Синбув сильною та суттєвою опорою для позивача, описати ті страждання, які вона перенесла і до цього часу відчуває та усвідомлює те, що її дитини ніколи не буде поруч. Глибину душевних страждань матері за загиблого в досить молодому віці сина не можливо оцінити тілько в грошах.

Внаслідок такого психологічного розладу позивачу завдано суттєвих психологічних страждань, що призвело до неможливості нормально, без страху, жити та спілкуватись з сусідами, близькими, оточуючими людьми.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини заподіювача у випадках, коли вона завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю (частина друга статті 1168 ЦК України).

Оскільки син позивача ОСОБА_2 був смертельно травмований рухомим складом поїзда і як зазначено у лікарському свідоцтві про смерть НОМЕР_2 від 19 червня 2015 року, хвороба, що призвела до смерті - пішохід травмований при зіткненні з поїздом, то слідує висновок, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання , що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі(право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, моральна шкода, завдана позивачу смертю сина, підлягає відшкодуванню роботодавцем останнього на підставі статей 1167, 1168 та ч.1,2 ст.1187 ЦК України.

Підприємство, де стався нещасний випадок, а особа, що загинула перебувала з ним у трудових відносинах є відокремлений підрозділ Козятинська дистанція колії (ПЧ-7) , галузева служба колії, Державне територіальне галузеве об'єднання «Південно-Західна залізниця», Укрзалізниця, Міністерство інфраструктури України.

Відповідно до Постанови КМУ від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування реорганізовано шляхом злиття.

Відповідно до положень статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735, ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Стаття 3 Конституції України проголошує, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Гарантією захисту прав і свобод громадян є встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної(немайнової) шкоди.

Відповідно до пунктів 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», спори про відшкодування заподіяної фізичній моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема:

- коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень;

- у випадках, передбачених статтями Цивільного кодексу України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди;

- при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Фізичні особи мають право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів, що є важливою гарантією захисту.

Відповідно до п.7 постанови № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено (але не може бути повністю відмовлено у відшкодуванні шкоди ).

Відповідно до ст. 23 ЦК України, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди та розміру її відшкодування.

Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, пов'язаних з противоправною поведінкою та страждань у зв'язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду.

У зв'язку з тим, що межі відшкодування моральної шкоди законом не встановленні, суд керується принципами розумності і справедливості.

Отже, приймаючи до уваги те, що смерть ОСОБА_2 пов'язана з виробництвом, що сталася під час виконання ним виробничих обов'язків на території виробничого підрозділу, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, суд погоджується з тим, що позивачу завдано моральну шкоду, яка пов'язана з хвилюваннями та моральними стражданнями через передчасну смерть сина позивача , порушенням укладу її життя, погіршенням її фінансового стану. . Водночас, враховуючи той факт, що однією з причин нещасного випадку, який стався з ОСОБА_2, є невиконання самим потерпілим вимог інструкції з охорони праці, розмір моральної шкоди суд визначає у сумі 400 000 (чотириста) тисяч гривень, який на думку суду, відповідає принципам розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовій збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, як сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 6000 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України; ст.ст.4, 7, 12, 13, 128, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 400000 (чотириста тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь держави судовий збір, в розмірі - 6000 (шість тисяч ) гривень. 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Повний текст рішення складено 31.01.2018 .

СУДДЯ : підпис

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 26.01.18