Справа № 675/1997/17
Провадження № 2/675/43/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2018 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Короля О.В., за участю секретаря судового засідання Сопронюк С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовною заявою до Двірецької сільської ради Ізяславського району Хмельницької областіпро визнання права власності на житловий будинок за №8 по вул. Миру в с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 05.03.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2012 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина, яку позбавлена можливості оформити в установленому порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно.

До початку розгляду учасники справи заявили клопотання про розгляд справи без їх участі за наявними матеріалами, про що подали письмові заяви. Відповідач позов визнав.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до наступного висновку.

Як встановлено судом, 05.03.2012 року помер ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ №176069, виданим виконавчим комітетом Двірецької сільської ради Ізяславського району 07.03.2012 року.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №360218, виданим Христівською сільською радою 25.07.1981 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено шлюб, після якого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_2.

Факт перебування у шлюбі між вказаними вище особами підтверджується також і паспортом громадянина України ОСОБА_1 Петрівни НА 999652 (10 сторінка паспорта).

Разом з тим, у ході розгляду встановлено і те, що 28.12.1992 року було укладено договір купівлі-продажу будинку згідно якого ОСОБА_4, діючий по довіреності від правління колгоспу імені Чапаєва, довіреність №4 від 22.12.1992 року та ОСОБА_2 уклали договір, що останній купив належний правлінню колгосу імені Чапаєва жилий цегляний будинок, жилою площею 33, 4 кв.м., хлів, погріб, що знаходиться в селі Білижинці Ізяславського району і розташований на присадибній земельній ділянці, розміром 52000 кв.м. по вулиці Миру №8.

Згідно вказаного договору вказаний будинок належав правлінню колгоспу імені Чапаєва на підставі договору купівлі-продажу будинку, виданого Двірецькою сільською радою народних депутатів від 23.01.1989 року, зареєстрованого в БТІ за №35 від 24.12.1992 року.

Договір від 28.12.1992 року між ОСОБА_2 та правлінням колгоспу імені Чапаєва про продаж будинку було посвідчено 28.12.1992 року ОСОБА_5 секретарем виконавчого комітету Двірецької сільської ради народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області.

У відповідності до ст. 227 ЦК УРСР договір підлягав реєстрації у виконавчому комітеті Двірецької сільської ради народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області, і, відповідно був зареєстрований за №122. Також договір був зареєстрований в погосподарській книзі Двірецької сільської ради народних депутатів Ізяславського району 28.12.1992 року.

Вказані обставини стверджуються копією та дублікатом договору купівлі-продажу будинку в селі Білижинці Ізяславського району по вулиці Миру №8, довідкою характеристикою Ізяславського районного БТІ від 24.12.1992 року №553 (в копії) та копією витягу з протоколу №2 зборів уповноважених колгоспників імені Чапаєва с. Двірець від 10.08.1992 року. Факт купівлі-продажу вказаного будинку стверджена також і довідкою КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» №137 від 17.04.2014 року.

Суд встановив, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на будинковолодіння, яке розташоване у с. Білижинці по вул. Миру, 8 Ізяславського району.

ОСОБА_2 фактично являвся власником вказаного житлового будинку, проте правовстановлюючі документи на нерухоме майно відсутні, так як договір купівлі-продажу придбаного ним будинку до дня його смерті не було зареєстровано у встановленому порядку.

Факт належності будинку спадкодавцю не оспорюється і підтверджується дослідженими судом доказами.

Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори за №2114/0116 від 18.11.2017 року вбачається, що було заведено спадкову справу №400/2012 р. після смерті ОСОБА_2, який помер 05.03.2012 року; спадкоємцем першої черги являється дружина померлого ОСОБА_1, інші спадкоємці діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали заяви про відмову у прийнятті спадщини; заповіт не складався, а інших заяв не надходило.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на житловий будинок за №8 по вул. Миру у с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 05.03.2012 року через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтями 1216, 1225 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до статей 1258 та 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із заяви, поданої відповідачем до суду вбачається, що Двірецькій сільській раді було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Дані обставини, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до переконання, що житловий будинок №8 по вул. Миру у с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця ОСОБА_2, а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем права власності на житловий будинок по вул. Миру, 8 у с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2, який помер 05.03.2012 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 1216, 1217, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 2-13, 247, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, що знаходиться по вулиці Миру, 8 в с. Білижинці Ізяславського району Хмельницької області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 05.03.2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 08.02.2018 року.

Суддя: О.В. Король