Справа № 329/640/18
Провадження № 2/329/239/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовною заявою доОСОБА_2 (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, укладеного ними 06 березня 1982 року.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та постійні сварки, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство сторони не ведуть, протягом тривалого часу проживають окремо. Від шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей. Спір про поділ майна відсутній. Також позивач вважає, що примирення є неможливим, а подальше спільне життя та шлюбні відносини навіть такими, що суперечать їхнім інтересам.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.03.1982, виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 02.

Від вказаного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей.

Шлюбні стосунки позивача та відповідача фактично припинилися, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України.

Встановлені судом обставини життя позивача та відповідача свідчать, що між ними шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача та відповідача.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, необхідно розірвати, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору позивачем від 24.07.2018 №N1BCM34612 на суму 704,80 грн. Тому суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 56, 105,110-113 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 81,141, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1до ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.03.1982, виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області, актовий запис № 02,- розірвати.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В.Богослов