Єдиний унікальний номер 6/0525/571/12 Номер провадження 22-ц/804/393/18
Доповідач: Санікова О.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Санікової О.С.,

суддів: Будулуци М.С., Космачевської Т.В..

за участю секретаря Самойленко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу №6/0525/571/12

за поданням відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Донецька про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду міста Донецька від 25 червня 2012 року,

(суддя Анісімова Н.Д., ухвала постановлена в місті Донецьку Донецької області),-

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в ухвалі Кіровського районного суду м. Донецька в провадженні суду знаходилось подання ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон ОСОБА_1, в якому зазначено, що у ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька на виконанні знаходиться виконавчий лист №2-4930, виданий 08.06.2010 року Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк Фінанси та Кредит в розмірі 271 639,03 грн. Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк на добровільне виконання рішення суду до семи днів. У строк, наданий для добровільного виконання, рішення суду боржником не виконано. З метою повного, всебічного та своєчасного виконання рішення суду просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 25 червня 2012 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на значне порушення вимог чинного законодавства; зокрема, зазначає, що у ОСОБА_1 взагалі ніколи не було договірних відносин з ПАТ Банк Фінанси та Кредит; в порядку ст. 3771 ЦПК України суб'єктом звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є державний виконавець, але з ухвали суду першої інстанції взагалі не вбачається, хто саме звернувся до суду; ухвала суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не відповідає вимогам ч.2 ст. 208 ЦПК, ч.4 ст. 209, ст.210 ЦПК та розд.VI ЦПК.

Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року апеляційна скарга залишалась без руху.

Ухвалою судді Апеляційного суду від 23 серпня 2018 року справа направлялась до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення.

На підставі Указу Президента України від 29.12.2017 року №452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» та Указу Президента України від 28.09.2018 року №297/2018 «Про переведення суддів» апеляційний суд Донецької області ліквідовано, утворено Донецький апеляційний суд, юрисдикція якого поширюється на територію, на яку поширювалася юрисдикція ліквідованого суду, а суддів переведено на роботу на посадах суддів Донецького апеляційного суду, до якого було передано зазначену цивільну справу.

З 03 жовтня 2018 року розпочав роботу Донецький апеляційний суд.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.10.2018 року визначено наступний склад Донецького апеляційного суду для розгляду справи №6/0525/571/1: Санікова О.С. (головуючий суддя), Будулуца М.С., Космачевська Т.В.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року по даній справі відкрито апеляційне провадження.

У судове засідання апеляційного суду учасники судового процесу не з'явились.

Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та представника Слов'янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, на яке покладено виконання функцій Кіровського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у м. Донецьку, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 суд, вивчивши матеріали справи, керувався ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», п.5 ч.1, ч.4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» та ст. 3771 ЦПК України.

Проте з висновком суду першої інстанції погодитися неможливо виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 8 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою КМ України від 27 січня 1995 року №57 громадянинові України може бути відмовлено у видачі паспорту або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (який діяв на час постановлення ухвали суду першої інстанції) державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Статтею 90 зазначеного Закону передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця та порушення вимог цього Закону.

Законом, зокрема передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язку у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст. 12 Закону «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Проте зазначених обставин судом першої інстанції не встановлено. Тому саме з цих підстав подання ВДВС Кіровського РУЮ м. Донецька про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Посилання представника ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на порушення ч.2 ст. 208 ЦПК, ч.4 ст. 209, ст.210 ЦПК та розд.VI ЦПК, які регулювали питання видів судових рішень, порядок ухвалення рішень та постановлення ухвал, їх форму, зміст ухвал та процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки не стосуються обставин розгляду подання по суті.

Посилання представника ОСОБА_1 на відсутність у ОСОБА_1 взагалі ніколи не було договірних відносин з ПАТ Банк Фінанси та Кредит також є безпідставними, оскільки з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на виконанні у Кіровському районному відділі державної виконавчої служби міста Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 15.07.2010 року було відкрито виконавче провадження, боржником за яким значилась ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, а стягувачем - АТ «Банк Фінанси та кредит». Разом з тим стан виконавчого провадження зазначений - завершено.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що у суду першої інстанції не було законних підстав для тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, тому ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням іншого судового рішення про відмову у задоволенні подання Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Донецька про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду міста Донецька від 25 червня 2012 року скасувати.

В задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Донецька про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: