Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1398/17
Провадження № 2/674/99/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

за участю:

секретаря Мудрицької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці, в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 14126,23 грн.),

В С Т А Н О В И В:

24 жовтня 2017 року позивач, ПАТ КБ "Приватбанк", яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14126,23 грн., мотивуючи тим, що 15 вересня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/page/70/ складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві і відповідно до якого вона зобовязалася погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання.

При укладені договору позивач та відповідачка керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно пунктом 5.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни Тарифів та інших невід" ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 4.9. Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п. 6.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.6.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати Винагороди банку .

Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Однак, відповідачка кредит не сплачувала і заборгованість станом на 30.09.2017 року становить 14126,23 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 488,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8556,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 4170,00 грн., штрафів: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 660,77 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки, а також судові витрати по справі у розмірі 1600 грн..

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, однак разом з позовною заявою подав клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов не визнала, просила застосувати до позову строки позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 15.09.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту № б/н шляхом підписання останньою заяви про видачу кредитної картки, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, що підтверджується копіями заяви позичальника та умов і правил надання банківських послуг (а.с.7-14).

На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк".

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та тарифами банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/page/70/ складають між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві і відповідно до якого вона зобовязалася погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання.

Судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 по кредиту станом на 30.09.2017 року становить 14126,23 грн., що складається із: заборгованості за кредитом 488,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8556,61 грн., заборгованості за пенею та комісією 4170,00 грн., штрафів: штрафу (фіксована частина) 250 грн., штрафу (процентна складова) 660,77 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості (а.с.4-6) та умовами кредитного договору.

Однак як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 подала суду заяву про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду .

У разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Зазначена позиція зазначена в постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14).

За змістом п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також звертається увага на те, що враховуючи положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У звязку з цим, позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо) положення п.7 ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується і до додаткових вимог банку.

Стаття 266 ЦК України вказує на те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до п.9.12. Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, укладеного між ОСОБА_1 та Банком, договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку ні одна із сторін не проінформує іншу про припинення договору, він автоматично продовжується на такий же строк.

Відповідно до Умов строк погашення кредиту в повному обсязі визначається не пізніш останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Так, відповідно до п.3.1.1., розділу 11 Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного в картці.

Таким чином відповідно до Умов договору, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки.

Відповідно до довідки ,наданої позивачем, строк дії картки до грудня 2011 року.

Остання сплата за договором №б/н від 15.09.2008 року ОСОБА_1 в розмірі 600 грн. була здійсненна 12.11.2008 року.

ПАТ КБ "Приват Банк" звернувся до суду з позовною заявою про захист порушеного права 24 жовтня 2017 року.

Таким чином,судом встановлено, що позивач, подавши позовну заяву в жовтні 2017 року, звернувся до суду із пропуском трирічного строку позовної давності, який по даним правовідносинам сплив і який обчислюється з моменту закінчення дії платіжної картки до моменту предявлення позову, оскільки після закінчення строку дії платіжної картки банк продовжував нараховувати відсотки та штрафні санкції, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6). Поважних причин пропуску Банком строку звернення до суду судом не встановлено, заяви про поновлення строку на розгляд суду не надходило.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), згідно якої відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки , а не закінченням строку дії договору.

Частинами 4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.

Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості належить відмовити в звязку з пропуском Банком строку звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.253, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ,526, 527, 530 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 14126,23 грн.) - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук