РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 січня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в :

В вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обгрунтування позову позивач вказав, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.12.2015 року по кримінальній справі №686/9237/15-к ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 190 ч.2 КК України. Вироком суду було встановлено, що 23.09.2014 року ОСОБА_2 з корисливою метою шляхом обману вирішив заволодіти майном ОСОБА_1. З цією метою ОСОБА_2 перебуваючи в м.Хмельницькому 23.09.2014 року о 14 год. 56 хв. зателефонувавши до нього, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що запропоноване він виконати не може, представившись Олександром запропонував йому купити талони на 1420 літрів дизельного пального по ціні 10,80 грн. за 1 літр на загальну суму 15340 грн.. Після того як він погодився, ОСОБА_2 шляхом обману заволодів його грошовими коштами на загальну суму 15340 грн.. Під час розгляду кримінальної справи питання відшкодування йому збитків не вирішувалось і до цього часу завдана йому шкода не відшкодована.

Пункт 3 ч.2 ст.11 ЦК України визначає однією з підстав виникнення зобовязання - завдання майнової та моральної шкоди іншій особі. Таке зобов'язання зводиться до сплати грошей, відтак є грошовим зобов'язанням.

У відповідності до ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні втрати в період з вересня 2014 року по вересень 2017 року складають 15340 грн.х64,6%=9909,64 грн.. Три проценти річних за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року складають 1380,6 грн..Тому загальний розмір завданої йому злочином матеріальної шкоди становить 26630,24 грн. ( 15340+9909,64+1380,6).

Також, внаслідок шахрайських дій відповідача він останні три роки перебуває в постійному стресі, оскільки був позбавлений можливості користуватися своїми заощадженнями на власний розсуд. В звязку з відсутністю коштів не мав змоги відпочивати та оздоровлятися разом зі своєю сімєю, належним чином забезпечувати та утримувати сімю, що завдало йому значних моральних страждань, які він оцінює в розмірі 15340 грн. Тому позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в сумі 15340 грн., 9909,64 грн. інфляційних втрат, три проценти річних в сумі 1380,60 грн., а всього 26630,24 грн., а також 15340 грн. моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити з підстав, зазначених в позові, суду пояснив, що матеріальна та моральна шкода завдана йому злочином не відшкодована.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленом законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до виснову, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 28 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.190 ч.1, ст.190 ч.2 КК України.

Зокрема, вказаним вироком суду ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 23.09.2014 року перебуваючи в м.Хмельницькому о 14 годині 56 хвилин зателефонувавши до ОСОБА_1, при цьому заздалегідь усвідомлюючи, що запропоноване він виконати не може, представившись Олександром запропонував йому купити талони на 1420 літрів дизельного пального по ціні 10,80 грн. за 1 літр на загальну суму 15340 грн.. Після того як ОСОБА_1 погодився, ОСОБА_2 шляхом обману заволодів його грошовими коштами на загальну суму 15340 грн..

Згідно ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 19.05.2016 року, вирок Хмельницького міськрайонного суду від 28.12.2015 року стосовно ОСОБА_2 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Хмельницької місцевої прокуратури без задоволення.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Із положень ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України слідує, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В силу ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди. З відповідача слід стягнути на користь позивача матеріальну шкоду завдану злочином в сумі 15340 грн. та моральну шкоду в сумі 2000грн. При визначенні розміру моральної шкоди, суд врахував душевні страждання, які зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість таких страждань, вимоги передбачені ч. 3 ст. 23 ЦК України, а також вимоги розумності та справедливості.

У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в зв'язку з відсутністю коштів він був позбавлений можливості належним чином забезпечувати та утримувати сім'ю, про що зазначав у своїй позовній заяві.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3про стягнення з ОСОБА_2 9909,64 грн. інфляційних втрат та трьох процентів річних в сумі 1380,60 грн., слід відмовити, оскільки положення ст.625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди завданої злочином, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Таким чином, передбачений ч.2 ст.625 ЦК України обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, в даному випадку не поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами у зв'язку із завданням шкоди внаслідок вчинення злочину.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 264,32 грн. (26630+15340=41970/100=419,7;15340+2000=17340/419,7=41,3%; 640/100х41,3=264,32).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2,12,13,23,76,81,82,133,141,258,259,263-265,280-289 ЦПК України, ст. ст. 23, 625, 1166, 1167 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованого: 29000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 (жителя 29000, АДРЕСА_2) 15340 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та 2000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (зареєстрованого: 29000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 (жителя 29000, АДРЕСА_2) судовий збір в сумі 264,32 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду 26.01.2018 року.

Суддя: