Справа №2-п-4670/10
Провадження №4-с/489/12/18
УХВАЛА

іменем України

12 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

секретаря Матяєвої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

11 січня 2018 року скаржник звернувся до суду із скаргою, якою просив визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.11.2017 року, скасувати вказану постанову та відновити виконавче провадження №480644410 з примусового виконання виконавчого листа №2-1452/2010 від 10.06.2010 року, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» боргу в розмірі 412, 95 грн., оскільки в цій постанові вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану боржника та не вказано, які саме виконавчі дії вчинено старшим державним виконавцем.

Від представник скаржника до суду надійшло клопотання про розгляд скарги їх за відсутності. Скаргу підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про дату слухання скарги був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Боржник та представник боржника у судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам. Про дату слухання справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2010 року задоволений позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення боргу, а саме: стягнуто на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» з ОСОБА_6, борг в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 42 Ф від 04.07.2006 р. в розмірі 30116 грн. 80 коп. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 42 Ф від 04.07.2006 року в розмірі 27775 грн. звернуто стягнення на майно, передане в іпотеку згідно іпотечного договору від 04.07.2006 р. гараж № 126 в АГК «Стапель-4», гараж № 300 в АТ «Стапель», що належить ОСОБА_4 на праві власності на гараж від 01.04.1996 р. та надано право ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» шляхом продажу вказаного гаражу з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу, будь-яким способом, з іншою особою повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнуто судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_4 в розмірі 412 грн. 95 коп.

На підставі ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 16 лютого 2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєві від 26.10.2010 р. залишено без змін.

На підставі вказаного рішення суду від 26 жовтня 2010 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчі листи в справі №2-1452/2010 від 10.06.2010 року.

10.07.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1452/2010 від 10.06.2010р. виданого Ленінським районним судом м. Миколаєві про звернення стягнення на майно, передане в іпотеку згідно іпотечного договору від 04.07.2006 р. гараж № 126 в АГК «Стапель-4», гараж № 300 в АТ «Стапель», що належить ОСОБА_4 на праві власності на гараж від 01.04.1996 р. та надано право ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». Копії постанови за вихідним № 22818 від 10.07.2015 р. направлено сторонам для відома. В строк, встановлений державним виконавцем, для самостійного виконання, рішення суду не виконано.

Відповідно до листа від 12.08.2016 р. за вихідним № 01.05.32628/14 начальника Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_7, направленого публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк», вбачається, що відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на все нерухоме майно боржника накладено арешт.

29.11.2017 року державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до якої виконавчий лист по справі №2-1452/2010 виданий 10.06.2010 р. було повернуто ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», оскільки майна боржника, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

У постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 29.11.2017 р. державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області зазначено, що згідно відповіді ДПІ інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України та інформація стосовно боржника та щодо сум нарахованого доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутні. Згідно відповіді ПФУ інформація про те, чи отримує боржник пенсію та чи працює за трудовим та цивільно-правим договором, про останнє місце роботи, відсутня. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців та Реєстру речових прав - за місцем проживання боржника майна, що йому належить та на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Заявник посилається на те, що державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій, передбачених ст. ст. 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (п. 14 ч. 3 ст. 18); звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п. 13 ч. 3 ст. 18); у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п. 19 ч. 3 ст. 18); у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини (ч. 1 ст. 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для виконання для всіх органів державної влади.

Приймаючи до уваги те, що державним виконавцем не вжито всіх виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа, то дії останнього щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є неправомірними, а тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», скасування постанови старшого державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу є підставою для відновлення виконавчого провадження.

Відновлення виконавчого провадження є похідним від скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, таким чином, скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 13, 18, 28, 37, 41 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.449-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.11.2017 року (виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1452/2010 виданого 10.06.2010року), винесену державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_3.

В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ленінського районного

суду міста ОСОБА_1 Румянцева

:

Повний текст судового рішення складено "21" лютого 2018 року.