Справа № 2-1097/2010
Провадження № 22-ц/779/234/2018
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Ясеновенко Л.В.,Горейко М.Д.,

секретаря Возняк В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК», стягувач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», боржник ОСОБА_2, Городенківський районний відділ державної виконавчої служби, м. Городенка про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Городенківського районного суду під головуванням судді Федів Л.М. від 11 грудня 2017 року

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів №2-1097/2010 щодо боржника ОСОБА_2.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2010 року в цивільній справі № 2-1097/10 задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та стягнута заборгованість за кредитним договором №015/14-10/217-25 від 30.03.2007 р. у розмірі 419926,26 грн. та судові витрати у розмірі 1820,00 грн.

На виконаня рішення суду ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» видані виконавчі листи щодо ОСОБА_2 і Городенківським РВ ДВС відкрито виконавчі провадження.

24.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» був укладений Договір факторингу (портфельне відступлення прав вимоги), відповідно до якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» набув всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими йому згідно Реєстру відступлених Прав Вимоги від 25.05.2017 р. Також, ПАТ «КРИСТАЛБАНК» від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були передані за всіма угодами, укладеними на забезпечення виконання зобов'язань за кредитними операціями.

25.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» був укладений договір про відступлення прав за договорами застави, що нотаріально посвідчені, визначеними в Додатку №1 до нього, посвідчений ПНКМНО Данич О.Ф. за реєстровим № 1498.

25.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» був укладений Договір про відступлення прав за договорами поруки, визначеними в Додатку №1 до нього. Серед інших прав, згаданими вище договорами, передані права кредитора: за Договором про надання овердрафту №015/14-10-217 від 30.03.2007 р. який було укладено з ОСОБА_4; за договором поруки №015/14-10-217-25 від 30.03.2007 р. який було укладено з ОСОБА_2

Таким чином на теперішній час ПАТ «КРИСТАЛБАНК» набув всіх прав кредитора та заставодержателя по відношенню до ОСОБА_4, та ОСОБА_2.

Ухвалою Городенківського районного суду від 11 грудня 2017 року замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» у виконавчому провадженні по виконанню рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2010 року в справі № 2-1097/2010 за виконавчим листом № 2-1097/2010, виданим Городенківським районним судом Івано-Франківської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 491926,26 (чотириста дев'яносто одну тисячу дев'ятсот двадцять шість гривень 26 копійок) згідно умов договору поруки №015/14-10/217-25 від 30.03.2007 р. та 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять гривень) судових витрат.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою представник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала є незаконною і безпідставною.

Апелянт вказує на те, що з договору від 25.05.2017 року про відступлення прав за договором поруки від 30.03.2007 року ОСОБА_2 та з договору факторингу від 24.05.2017 року не вбачається, що він може вважатись виконаним, оскільки в договорі факторингу відсутня ціна цього договору, не має й доказів про те, що саме цю ціну клієнтові фактором сплачено на виконання договору факторингу.

З моменту укладення кредитного договору у ОСОБА_2 існувала юридична визначеність на те, що на такий договір первісним кредитором як клієнтом не може бути укладено договір факторингу з іншим суб'єктом як фактором, бо фінансове зобов'язання ОСОБА_2 є зобов'язанням сугубо фізичної особи.

Заявником не надано жодного доказу, що він є процесуальним правонаступником стягувача ПАТ «Райффайзен банк Аваль».

Суд не розібрався з дійсними правовідносинами, визначивши їх цивільно-правовими, оскільки вони є цивільно-процесуальні, внаслідок чого на ці правовідносини суд застосував норми матеріального права.

Просить ухвалу скасувати і прийняти нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви ПАТ «КРИСТАЛБАНК» про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції , провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року.

ПАТ «КРИСТАЛБАНК» направив суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що доводи апелянта не є обґрунтованими. Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України. Оскільки заявник набув сіх прав ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у тому числі на отримання виконання зобов'язань за кредитними договорами та договорами забезпечення, а також прав, що виникають на підставі виконання рішення суду за виконавчими листами.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 07.12.2010 року в цивільній справі №2-1097/2010 задоволені позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Івано-Франківської ОД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» 491926,26 грн. згідно умов договору поруки №015/14-10/217-25 від 30.03.2007 року та судові витрати в розмірі 1820,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 20.12.2010 року та на його виконання було видано виконавчий лист.

19 грудня 2011 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

25 квітня 2017 року головним державним виконавцем Городенківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області Василівим Б.Б. було винесено постанову про розшук майна боржника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

24 травня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «КРИСТАЛБАНК» був укладений договір факторингу відповідно до якого ПАТ «КРИСТАЛБАНК» набуло всіх прав кредитора щодо зобов'язань ОСОБА_2.

25 травня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КРИСТАЛБАНК» був укладений Договір про відступлення прав за договорами поруки, визначеними в Додатку №1 до нього. Серед інших прав, згаданими вище договорами, передані права кредитора: за Договором про надання овердрафту №015/14-10-217 від 30.03.2007 р. який було укладено з ОСОБА_4; за договором поруки №015/14-10-217-25 від 30.03.2007 р. який було укладено з ОСОБА_2

Підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ПАТ "КРИСТАЛБАНК" на даний час набуло всіх прав кредитора щодо боржника ОСОБА_2, тому ПАТ «КРИСТАЛБАНК», як правонаступник кредитора-стягувача - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», має право на звернення до суду щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічні положення містилися в ч. 1 ст. 378 ЦПК України, згідно якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Вказана норма відповідає по своїй суті частинам 1, 2 статті 442 ЦПК України в новій редакції цього Закону.

Доводи апелянта та його представника щодо нікчемності договорів факторингу та відступлення права вимоги не заслуговують на увагу, оскільки суперечать вимогам діючого цивільного законодавства, яким дозволено їх укладення саме цими сторонами договору і згоди ОСОБА_2 на їх укладення, не вимагається. Також не є доведеними твердження представника апелянта що суд першої інстанції ототожнив процесуальне правонаступництво з уступкою права вимоги. Судом вирішено відповідно до вимог цивільно-процесуального закону питання заміни сторони у виконавчому провадженні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність змінити сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 2-1097/2010 щодо боржника ОСОБА_2(РНОКПП НОМЕР_1), що також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Постановлена у справі ухвала відповідає вимогам процесуального права, тому її слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують її обґрунтованості. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Городенківського районного суду від 11 грудня 2017 року без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді: І.В. Бойчук

Л.В. Ясеновенко

М.Д. Горейко