Справа № 476/766/17
Провадження № 2/476/24/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.2018 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Безкровної А.С.

представників позивача Білотіл Л.В., Дмітрієвої Н.П., відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

28.09.2017 року орган опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Протягом тривалого часу відповідачка зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не створює в будинку гідних умов проживання для своїх дітей, не виконує належним чином своїх батьківських обов'язків по відношенню до неповнолітніх дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування. На даний час діти влаштовані до Вознесенської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату. Відповідачка протягом 2016-2017 навчального року лише раз відвідала дітей, вона також не забезпечує дітей одягом, шкільним приладдям, засобами гігієни.

У зв'язку з тим, що відповідачка не виявляє бажання забрати своїх дітей із школи інтернату, не виконує батьківських обов'язків щодо виховання дітей, не проявляє до них батьківської любові та піклування, що свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов'язків, просив суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, просили задовольнити його повністю.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що в подальшому вона належним чином стане виконувати батьківські обов'язки.

Вислухавши представників позивача, відповідачку, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд прийшов до слідуючого.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю (батьком).

Положеннями ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Статтею 164 СК України передбачено вичерпний перелік обставин, за яких матір або батька може бути позбавлено батьківських прав щодо усіх дітей або когось з них. Батьки можуть бути позбавленні батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (пункт 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав").

Згідно ст. 150 СК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, відповідачка являється матір'ю неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 27 від 15.04.2003 року (а. с. 5), та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої виконкомом Великосербулівської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, актовий запис № 7 від 25.08.2008 року (а. с. 6).

Неповнолітні діти відповідачки зареєстровані разом з нею у будинку останньої, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7-9). Проте, як встановлено в ході розгляду справи, ОСОБА_4 з 2011 року, а ОСОБА_5 з 2014 року навчаються та проживають у Вознесенській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті.

З характеристик дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, виданих Вознесенською спеціальною загальноосвітньою школою-інтернатом 17.08.2017 року, слідує, що діти прибули до вказаної школи-інтернату у 2011 році та 2014 році відповідно та на даний час перебувають в даному закладі. Мати протягом 2016-2017 навчального року відвідала дітей лише один раз. Під час канікул діти перебувають в школі. Відповідачка не цікавиться як живуть та навчаються її діти, одягом, шкільним приладдям їх не забезпечує (а. с. 11-12).

З рішення №1 від 26.06.2017 року комісії з питань захисту прав дитини при Єланецькій райдержадміністрації Миколаївській області слідує, що відповідачка на засідання комісії не з'являється (а. с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка перебуває на обліку у відділі соціальних виплат, пільг та компенсацій Управління соціального захисту населення Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області та отримувала допомогу одиноким матерям на доньку ОСОБА_5 з 01.02.2014 року по 30.06.2017 року включно. На наступний шестимісячний період за переоформленням допомоги не зверталася. При переоформленні допомоги на сина ОСОБА_4 надає довідку про отримання (неотримання) аліментів з Врадіївського районного відділу державної виконавчої служби управління юстиції у Миколаївській області (а. с. 10).

21.07.2017 року під час обстеження умов проживання сім'ї відповідачки встановлено, що у її будинку не створенно належних умов для проживання дітей: продукти харчування відсутні, домашнє господарство відповідачка не веде, присадибну ділянку не обробляє. Умови проживання обстежити не вдалося, оскільки, відповідачка не впустила комісію до будинку. Крім того, під час обстеження вона знаходилася в стані алкогольного сп'яніння (а. с. 15).

Згідно висновку органу опіки та піклування Єланецької районної державної адміністрації № 564/04-30/17 від 07.08.2017 року вирішено за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 18).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, в підсобному господарстві нічого не тримає, належних санітарно-побутових умов в будинку не створила, підприємницькою діяльністю не займається, проживає за рахунок тимчасових підробітків та державної соціальної допомоги (а. с. 17, 19), зловживає спиртними напоями, з сусідами та жителями села має обмежені стосунки, притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, тобто за неналежне виконання батьківських обов'язків (а. с. 13).

Із пояснень допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 встановлено, що відповідачка на протязі тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до своїх дітей: не займається їх вихованням та утриманням, не піклується про них, не проявляє батьківської турботи, не створила самих елементарних умов для проживання дітей разом з нею, не цікавиться життям своїх дітей, отриману соціальну допомогу витрачає на власні потреби. Заходи, які приймалися представниками громади позитивних результатів не дали.

Із викладеного слідує, що протягом тривалого проміжку часу відповідачка не вживала заходів щодо належного виховання та утримання своїх дітей, не піклувалася про їхній фізичний і духовний розвиток та не створила належних умов для їхнього життя та розвитку, а також не прийняла ніяких дій і намірів щодо забезпечення умов для проживання та виховання дітей в належних санітарно-побутових умовах.

Зазначені вище обставини підтверджують, що подальше проживання дітей з матір'ю загрожує їхньому повноцінному розвитку та вихованню. Вказані фактори як кожен окремо, так і в сукупності, перебувають в причинному зв'язку з винною поведінкою відповідачки і розцінюються судом як ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до роз'яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини, між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків (справа "Хант проти України", п. 54).

З огляду на викладене, з метою захисту інтересів дітей, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_3 відносно неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву органу опіки та піклування при Єланецькій районній державній адміністрації Миколаївської області до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав по відношенню до її неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорока) грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 22.02.2018 року.

Суддя Н.В. Чернякова