Ленінський районний суд м.Харкова
31 січня 2018р. Справа 642/5853/17 Провадження №2/642/259/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря Євтіфієв В.М.; Пшенична Т.М.
За відсутності позивача ОСОБА_3, за відсутності представника позивача ОСОБА_4, яка заявила про розгляд справи за їх відсутності, відсутності відповідача ОСОБА_5, третьої особи Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради, повідомлених про день та час розгляду справи;
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треття особа Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про відібрання дитини, -
В мотивування позовних вимог позивачка вказала, позивачка є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач, з яким позивачка перебувала у шлюбі до 24.11.2014 року.
Після розлучення, син проживав з Позивачкою до травня 2016 року, ходив до школи № 158, відвідував басейн. Відповідач, у свою чергу, мав вільний час для спілкування з сином. Але в травні 2016 року, Відповідач забрав сина зі школи без попередження Позивачки та більше не дав їй можливості бачитися з сином.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 року, були задоволені позовні вимоги Позивачки, було визначене місце проживання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року з матір'ю - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1

Але Відповідач ігнорує виконання рішення, на мій лист, направлений йому поштою з проханням передати мені дитину, не реагує.

Відповідно до ст. 162 Сімейного Кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу, в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Тому позивачка вимагає:

- негайно відібрати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у особи, яка незаконно його утримує - відповідача ОСОБА_5 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідачка заперечень суду не надала.

Представник позивача на позові наполягав, що вказав в заяві.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено наступні факти та обставини:

Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вимогами статті 13 ЦПК України: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд вважає доведеним факт, зо позивачка є матір'ю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батьком дитини є відповідач. Про означений факт свідчить свідоцтво про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, від 28 жовтня 2015 року.

24.11.2014 року, шлюб між сторонами булот розірвано та після розлучення, ОСОБА_6 проживав з Позивачкою до травня 2016 року. Але в травні 2016 року, Відповідач забрав сина який на теперешній час проживає разом з батьком.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 10.05.2017 року ( справа № 640/12271/16-ц; 2/640/296/17, було визначене місце проживання дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року з матір"ю - Позивачкою за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач ігнорує виконання рішення cуду.

Відповідно до ст. 162 Сімейного Кодексу України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу, в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини (ратифікована постановою ВР України за № 789 -XII від 27.02.91Р0, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох з батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного спілкування.

Відповідно до принципів 2 та 6 Декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку, в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір*ю.

З наведених обставини, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, 430 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5, треття особа Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про відібрання дитини, задовольнити повністю.

- негайно відібрати малолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у особи, яка незаконно його утримує - відповідача ОСОБА_5 та який проживає за адресою: АДРЕСА_2

Рішення в частині відібрання у ОСОБА_5 дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 640грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_5, треття особа Департамент служби у справах дітей Харківської міської ради, про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв