САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5889/17
Провадження № 2/206/161/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"18" січня 2018 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого - судді Зайченко С.В., при секретареві Колтаковій М.К., за участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Департамент адміністративних та дозвільних процедур ОСОБА_1 міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартири АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. До 2005 року з нею в квартирі проживала її дочка ОСОБА_5 та її онук ОСОБА_4 В 2005 році її онука забрав його біологічний батько. З того часу їй не відомо, де проживає її онук. Про онука також невідомо її дочці ОСОБА_5 Жодного разу з 2005 року вона не мала можливості спілкуватися з онуком. Вона сподівалася, що після досягнення повноліття її онук ОСОБА_6 якимось чином вийде з нею на звязок або приїде до неї, однак цього так і не сталося. У звязку з реєстрацією відповідача в квартирі порушуються її законні права та інтереси. Вона вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не має можливості оформити субсидію, розпорядитися квартирою на власний розсуд.

Ухвалою суду від 15.11.2017 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, за викладених в позовній заяві обставин, наполягали на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції 2004 року, у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд на підставі ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).

Третя особа явку свого представника в судове засідання не забезпечила, про час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухав доводи позивача та її представника, покази свідків, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 (ОСОБА_1) належить на праві приватної власності ОСОБА_2, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 05.12.1995 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №3-6571 (а.с.4).

Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За статтею 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2).

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до копії довідки №142 від 27.06.2017 року про склад сімї та зареєстрованих осіб за адресою: м. Дніпро, вул. Кольська,19/62 (а.с.5), відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у спірному житловому приміщення на правах члена сімї власника житла.

Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів.

Так, свідок ОСОБА_7, у судовому засіданні пояснила, що позивачка її сусідка. Відповідача бачила останній раз в дитинстві, більше десяти років тому. В квартирі у позивачки буваю часто, речей відповідача там не бачила.

Свідок ОСОБА_8, сусідка позивача, у судовому засіданні пояснила, що відповідача памятає ще маленьким, коли бачила його в останній раз, близько десяти років тому. Як їй відомо, відповідач проживає десь у Москві з батьком. В квартирі позивачки була неодноразово та речей відповідача там ніколи не бачила.

З акту про не проживання та відсутність особистих речей від 25.06.2017 року, вбачається, що відповідач у квартирі АДРЕСА_2 не мешкає з 2005 року, його особистих речей в квартирі не має, спального місця та інших ознак, які вказують на фактичне місця проживання відповідача за даною адресою також не має.

Доказів того, що причини відсутності відповідача за місцем його реєстрації є поважними та що між ним та позивачем,як власником житла є якась домовленість щодо його відсутності, матеріали справи не містять.

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч.2 ст. 405 ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Кольська,19/62.

Тож , позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2, яка проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщеннням в квартирі АДРЕСА_1.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2018 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.В. Зайченко