Справа № 495/9105/17
Номер провадження 2/495/210/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради про забезпечення позову по справі за уточненим позовом ОСОБА_1 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_2, КП «Реєстраційна служба Одеської області», третя особа ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про скасування права власності, визнання недійсними договорів купівлі продажу, знесення самочинного будівництва ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за уточненим позовом ОСОБА_1 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_2, КП «Реєстраційна служба Одеської області», третя особа ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про скасування права власності, визнання недійсними договорів купівлі продажу, знесення самочинного будівництва.

Ухвалою суду від 13.11.2017 року було відкрито провадження по справі.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

10.01.2018 року позивачем до суду надано уточнену заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі,в якій він просить накласти арешт на обєкт нерухомого майна, а саме кафе-бар, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103; Заборонити вчиняти певні дії, а саме будь-які будівельні роботи по самочинному будівництву та реконструкції обєкту нерухомого майна, а саме кафе-бару, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що даний обєкт є самовільно збудованим, без відповідних дозвільних документів, право власності на нього оформленно з порушенням норм тв вимог діючого законодавства, також на теперішній час виконуються будівельні роботи, а також було встановлено, що обєкт нерухомого майна щодо якого подано позов про знесення самочинного будівництва, а саме : будівля кафе-бару, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103, 17.10.2017 року був проданий відповідачем ОСОБА_2 ОСОБА_3 по ? частині, на підставі договорів купівлі продажу посвідчених нотаріусом ОСОБА_4. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровими номерами 1437, 1440.

Заявник наголошує на тому, що на сьогоднішній день існує можливість подальшої зміни власників обєкту спірного нерухомого майна.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини у звязку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача частково, з огляду на наступне.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

З огляду на викладені обставини, виходячи із повязаності заходів забезпечення позову з його предметом і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, оскільки у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження спірного нерухомого майна, що в свою чергу призведе до утруднення або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, тому необхідно вжити заходи забезпечення позову заявлені позивачем до ухвалення остаточного рішення по справі.

Однак, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст. 150 ЦПК).

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до цього Закону державна реєстрація обтяжень нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі прав органами державної реєстрації прав на підставі ухвали суду про накладення арешту на нерухоме майно.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових Інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Стаття 153 ЦПК України: залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч.5). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову (ч.7).

Відповідно до ч.1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З викладених підстав, вирішуючи питання щодо зустрічного забезпечення, суд вважає за необхідне не вимагати від позивача зустрічного забезпечення, оскільки обраний захід забезпечення позову, як вище було зазначено, не впливає на матеріальний стан відповідача як власника спірного майна, не призведе до понесення додаткових витрат, тобто, застосований вид забезпечення позову не може завдати відповідачу будь-яких збитків.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог, розглянувши подане представником позивача клопотання про забезпечення позову, виходячи із пов'язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, суд вважає, що подане клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки в ньому не надано документальних підтверджень (фотофіксаціії, тощо), що підтверджують будівельні роьоти на спірному обєкті проводяться на даний час, а також не зазначено, у чому саме невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме будь-які будівельні роботи по самочинному будівництву та реконструкції обєкту нерухомого майна, а саме кафе-бару, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103, зробить неможливим чи утруднить виконання рішення про скасування права власності, визнання недійсними договорів купівлі продажу, знесення самочинного, і які є підстави для таких припущень. Відсутність зазначених відомостей у клопотанні позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Таким чином заходи забезпечення позову підлягають частковому задоволенню, а саме лише в частині накласти арешту на будівлю кафе-бару, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України

,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради (адреса: 67780, Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул.. Гагаріна. 3. Код ) про забезпечення позову по справі за уточненим позовом ОСОБА_1 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради до ОСОБА_2, КП «Реєстраційна служба Одеської області», третя особа ОСОБА_3, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про скасування права власності, визнання недійсними договорів купівлі продажу, знесення самочинного будівництва - задовольнити частково.

Накласти арешт на будівлю кафе-бару, що розташований за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смт. Сергіївка, вул. Чорноморська, 30, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 103.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення даної ухвали до виконання три роки з наступного дня після ухвалення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: