Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Василівкка цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що з відповідачкою зареєстрували шлюб - 06.09.1986 року. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають.

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що сім'я розпалася та збережена не може бути.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Також він пояснив, що з відповідачкою не проживають разом чотири роки, спільно господарство не ведуть, він втратив почуття любові до неї. Примирення вважає не можливим, він цього не бажає, оскільки, вже чотири роки проживає разом з іншою жінкою.

В судовому засіданні відповідачка з позовними вимогами не згодна, пояснивши, що не заперечує того факту, що з 19.10.2014 року проживають з позивачем окремо. Їй відомо, що у позивача є інша жінка, однак, готова вибачити йому цей факт, оскільки має почуття любові та поваги до позивача.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено у судовому засіданні та як вбачається із матеріалів справи, 06.09.1986 року було зареєстровано шлюб позивача з відповідачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого є у справі.

Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей сторони не мають.

Позивач та відповідачка фактично проживають окремо на протязі декількох років, спільно господарство не ведуть.

Позивач наполягає на розлученні, відповідачка проти цього заперечує. Судове засідання неодноразово відкладалося за клопотанням відповідачки, сторонам надавався строк для примирення, однак, примирення не відбулося, позивач наполягає на розлученні.

Діючим законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 СК України.

При цьому, згідно ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи законодавчі норми, виходячи з принципів обєктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, так як дана сім'я розпалася та підстав до її збереження в судовому засіданні встановлено не було. При цьому, судом встановлено, що розлад у сім'ї носить вже постійній характер і розірвання шлюбу не порушуватиме особисті та майнові права сторін.

Крім того, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням його до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення для справи.

Відповідно до ч. 8 ст.294 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки суд вважає необхідним залишити без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 104 п. 2, ст. 105 п. 3, ст. 110 п. 1, ст. 112, ст. 114 п. 2 СК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 258, 259, 263, 265, 273, ч.8 ст.294, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 ( зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2), зареєстрований 06.09.1986 року Виконавчим комітетом Широківської сільської ради Василівського району Запорізької області за актовим записом № 22.

Після розірвання шлюбу - прізвище відповідачки залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. Якщо буде подано апеляційну скаргу, рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 29.01.2018 року.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_3