ЄУН №336/4584/2018
Провадження№2о/336/170/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Суркової В.П.,

при секретарі Прохоровій А.О.,

за участю представника

заявника - адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні чоловіка, поданою в порядку окремого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, поданою в порядку окремого провадження, за змістом якої просить встановити факт її спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_3 та перебування заявниці на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

За змістом заяви заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Заявник перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначає заявниця, її чоловік ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання - АДРЕСА_1 також перебував на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

14.03.2018 року заявниця звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 159/О-1 від 16.03.2018 року Шевченківське об'єднане управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило про необхідність надати, серед іншого, довідку про склад сім'ї померлого годувальника, копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим та документ про перебування членів сім'ї на утриманні померлого годувальника.

З наведених підстав заявник просить задовольнити заяву, оскільки довести обставини, які необхідні для призначення пенсії, в позасудовому порядку не видається за можливе.

В судове засідання представник заявника адвокат ОСОБА_1 підтримав вимоги заяви з підстав, викладених у заяві, просив про її задоволення.

Представник заінтересованої особи Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що вона підлягає повному задоволенню, виходячи з обставин, зазначених заявником, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи в суді.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293, ч.1 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як врегульовано п.1 ч.1 ст. 315, ч.2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Крім того, за змістом ч.1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Суд також при розгляді справи виходить з наступного нормативного обґрунтування.

Згідно з ч. 2, ч. 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

За змістом ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, дружина, чоловік, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1, виданим Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька 27.12.1997 року, актовий запис № 569 (а.с. 14). Чоловік заявниці ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року у Пролетарському районі м. Моспине Донецької області, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 07.08.2018 року (а.с. 15).

Заявниця та її чоловік зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2, але їх фактичне місце проживання (заявниці й на теперішній час) - АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 7, 17).

Заявниця перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримує пенсію за віком при повному стажі відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Її чоловік ОСОБА_3 також перебував на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя та отримував пенсію за віком при повному пільговому стажі за Списком №1 відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», про що свідчать довідки № 1439 від 15.03.2018 року (а.с. 24) та № 1438 від 15.03.2018 року (а.с. 25).

14.03.2018 року заявниця звернулась до Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до вимог ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 21).

Листом № 159/О-1 від 16.03.2018 року Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повідомило про необхідність надати, серед іншого, довідку про склад сім'ї померлого годувальника, копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім'ї з померлим та документ про перебування членів сім'ї на утриманні померлого годувальника (а.с. 22-23).

Вивчивши письмові докази, надані заявницею, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про підтвердження факту спільного проживання заявниці із її померлим чоловіком однією сім'єю, оскільки на дату смерті ОСОБА_3 їх шлюб не розірваний, що відповідає положенням сімейного законодавства.

Крім того, судом встановлено, що заявниця отримує пенсію за віком, маючи спільний бюджет із чоловіком, перебувала у нього на утриманні. Єдиним джерелом доходу, в даному випадку, була пенсія подружжя, яку вони отримували у зв'язку із досягненням пенсійного віку. Встановлені судом обставини, а саме, те, що ОСОБА_2 отримувала власний дохід у вигляді щомісячних пенсійних виплат, за змістом п. 8 постанови Пленуму ВСУ N 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, оскільки суд встановив, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявниці допомога з боку особи, яка надавала їй утримання, тобто, її чоловіка.

Оскільки в інший спосіб заявниця не може встановити факт проживання однією сім'єю та перебування на утриманні чоловіка, звернулась до суду із обґрунтованою заявою в порядку окремого провадження, оскільки спору про право на час розгляду заяви не встановлено, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення.

Встановлення зазначених фактів має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 19, 76-80, 95, 247, 256, 293, 315, 319, 258-259, 263-265, 272-273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Встановити факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.П. Суркова