Справа № 493/204/18
Провадження № 2-о/493/25/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за заявою ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Балтського РС ГУДМС України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області за участю Балтський РС ГУДМС України в Одеській області, із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Свої вимоги мотивує тим, що народилася вона 14.01.1970 року в м. Тирасполь Республіки Молдова. Одразу після її народження, їх сімя переїхала до м. Котовська Одеської області, де їй і було видано свідоцтво про народження. Потім вона разом з матірю переїхали до м. Балта Одеської області де проживали до 1984 року, після чого переїхали в с. Червона Гірка Біляївського району Одеської області. В 1986 році закінчивши школу, поїхала на навчання в м. Роменськ Російської Федерації, звідки в листопаді 1988 року повернулася проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1. В січні 1990 року вона переїхала до своєї тітки ОСОБА_3І в м. Балта Одеської області де проживає по сьогоднішній день по вул.. Комунарова, 3.

В 2012 році у заявника викрали паспорт громадянина СРСР.

Для того, щоб отримати паспорт громадянина України ОСОБА_2 просила суд встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Балтського РС ГУДМС в Одеській області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви.

Заслухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 народився 14.01.1970 року в м. Тирасполь Республіки Молдова, про що 13.03.1970 року відділом реєстрації актів громадянського стану Котовського міського управління юстиції Одеської області складено відповідний запис № 113, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 169263 (а.с.7).

Після реєстрації народження, родина заявника переїхала на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2 де проживала до 1984 року, а в 1984 році родина заявника переїжджає в с. Червона Гірка Біляївського району Одеської області.

В 1986 році заявник виїхала м. Роменск Російської Федерації на навчання, по закінченню якого в 1988 році повернулася в с. Червона Гірка Біляївського району Одеської області, про що свідчить листок вибуття від 03.11.1988 року (а.с. 9).

Згідно заяви батьків заявника, останню 28.11.1988 року зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10-11).

Як вбачається з довідки виконавчого комітету Камянської сільської ради Біляївського району Одеської області № 1074 від 23.12.2013 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знято з реєстрації в с. Червона Гірка, вул. Садова, 62, у звязку з вибуттям в м. Нікополь Дніпропетровської області.

Згідно довідки наданою головою вуличного комітету Балтської міської ради Балтського району Одеської області від 29.11.2017 року ОСОБА_2 з січня 1990 року по теперішній час постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку свої тітки ОСОБА_3.

Через втрату паспорта громадянина СРСР ОСОБА_2 паспорт громадянина України не отримувала.

ОСОБА_2 звернулася до Балтського РС ГУДМС в Одеській області із заявою про втрату паспорту. Проведеною за заявою перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави, про що свідчить довідка Балтського РС ГУДМС в Одеській області № 2892 від 18.10.2017 року (а.с.5).

Згідно довідки Консульства Республіки Молдова в ОСОБА_4 № 055 від 05.10.2017 року, ОСОБА_2 громадянство Республіки Молдова не приймала, з приводу оформлення документів Національної паспортної системи не зверталася.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, по сусідству із заявником. Будучи дітьми, разом ходили до школи. Памятає, як ОСОБА_2 разом матірю в 1984 році виїхали до Біляївського району та в 1990 році знову повернулася до м. Балта Одеської області, де проживала разом з тіткою ОСОБА_3 за адресою Комунарова, 3, та й досі там проживає. З того часу ОСОБА_2 нікуди не виїжджала.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що проживає по сусідству із заявником, та може підтвердити, що остання з 1990 року по сьогоднішній день постійно проживає ІНФОРМАЦІЯ_4.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що являється рідним братом заявника, та може підтвердити, що ОСОБА_2 в січні 1990 року приїхала в м. Балта Одеської області до своєї тітки ОСОБА_3, в будинку якої проживає і по цей день по вул.. Комунарова, 3.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Закону України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Наведений у ст. 315 ЦПК України, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичн інаслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чиннимз аконодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, факт постійного безперервного проживання заявника на території України підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 13, 80, 81, 95, 258, 259, 263, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

В И РІ Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Балтського РС ГУДМС України в Одеській області, про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне судове рішення складено 23.02.2018 року.

СУДДЯ: