ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/933/18

Головуючий у першій інстанції - Криворученко Д.П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/38/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Лакізи Г.П., Скрипки А.А.

при секретарі: Покладі Д.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро»

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» про визнання права на одержання сум за договором оренди в порядку спадкування за законом (суддя Криворученко Д.П.), постановлену об 11 год. 30 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 22 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на неодержані суми за договором оренди землі, який зареєстрований у міжрайонному управлінні у Ріпкинському та Чернігівському районах Головного управління Держгеокадастру від 15.12.2010 року за 2015 рік - 1503 грн 40 коп. та пеню 3159 грн 72 коп., індекс інфляції 605 грн 27 коп., на яку за життя мав право померлий ОСОБА_3 Позов мотивовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті його дідуся ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. До спадкового майна входить: земельна ділянка розміром 2,3993 га, що знаходиться на території Старостинського Ведильциського округу та неодержані суми за договором оренди землі від 15.12.2010 року, за яким орендодавцем був спадкодавець, а орендарем - відповідач. За доводами позивача, мирним шляхом вирішити спір неможливо, оскільки відповідач відмовляється сплачувати борг, а листи не отримує.

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2018 року позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 право власності на неодержану орендну плату у розмірі 1503,40 грн (із вказаної суми підлягають утриманню податки та збори) за 2015 рік, згідно договору оренди землі від 10 вересня 2010 року, зареєстрованого 15 грудня 2010 року у Чернігівському районному відділі регіональної філії «Центр ДЗК» під №67; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з ТОВ «Біокарт-Агро» на користь ОСОБА_2 704,80 грн у відшкодування судових витрат. Рішення суду мотивовано тим, що позивач має право вимоги до відповідача про стягнення орендної плати за договором оренди за 2015 рік, яка не була за життя отримана ОСОБА_3 Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення пені та суми інфляційних втрат виходив з приписів ч. 1,2 ст.1230 ЦК України.

В апеляційній скарзі ТОВ «Біокарт-Агро» просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким при обрахунку суми, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в якості орендної плати врахувати суму витрачену товариством на виготовлення пакету документів необхідних для реєстрації договору оренди земельної ділянки в сумі 800 грн та суму обов'язкових платежів до бюджету.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Позивач вказує, що відповідачем зустрічного позову не подавалося, а тому жодні його вимоги щодо стягнення будь-яких сум з позивача в суді апеляційної інстанції є безпідставними. Також за доводами ОСОБА_2, понесені витрати, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, жодним чином не стосуються даної справи, окрім того, спірним договором не передбачено стягнення жодних сум з орендодавця щодо понесених витрат відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції фактично оскаржується відповідачем в частині задоволених позовних вимог, то в частині відмовлених позовних вимог про стягнення пені та індексу інфляції воно не переглядається.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.8).

Спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є ОСОБА_2, який 14 грудня 2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.9).

Ще за життя, 10 вересня 2010 року, ОСОБА_3 уклав з ТОВ «Біокарт-Агро» договір оренди землі, за умовами якого надав в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання загальною площею 2,40 га на 5 років (а.с.29-30).

30 квітня 2015 року ОСОБА_3 подав до ТОВ «Біокарт-Агро» заяви, у яких висловив бажання передати належну йому земельну ділянку в оренду строком на 10 років, а також просив провести державну реєстрацію договору оренди землі (рілля), виготовити пакет документів для реєстрації за рахунок оренди на землю за 2015 рік, реєстрацію оренди провести за рахунок оренди на землю за 2016 рік (а.с.32, 33).

31 жовтня 2015 року відповідач направив на адресу ОСОБА_3 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, у якому повідомив про свій намір поновити договір оренди землі на строк 15 років та орендної плати за землю, що становить 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (а.с.36).

Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час укладення договору оренди землі) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки ОСОБА_2 є спадкоємцем ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,3993 га, що знаходиться на території Ведильцівської сільської ради Чернігівського району, яка спадкодавцем була передана в оренду ТОВ «Біокарт-Агро», до ОСОБА_2 перейшло право на отримання орендної плати, яку спадкодавець за життя не отримав.

Пунктами 7, 8 договору оренди землі від 10 вересня 2010 року визначено розмір орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 685,44 грн, яка вноситься один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01 січня 2015 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 і була передана в оренду відповідачу, становила 50 113,61 грн (а.с.14).

Таким чином, розмір орендної плати за 2015 рік складає 1503 грн 40 коп. (50 113,61 грн х 3%), які суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача.

При цьому доводи ТОВ «Біокарт-Агро» про необхідність зменшення розміру вказаної суми не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження понесених витрат відповідачем надано довідку ФОП ОСОБА_4, згідно якої за рахунок ТОВ «Біокарт-Агро» в період травень-червень 2015 року виготовлений пакет документів для реєстрації договору оренди земельної ділянки (паю), що належить ОСОБА_3, вартість послуг складає 800 грн (а.с.34).

Проте, як вбачається, умовами договору оренди землі від 10 вересня 2010 року не було передбачено обов'язок орендодавця несення ним витрат за реєстрацію договору. Зустрічний позов не заявлявся.

Крім того, довідка ФОП ОСОБА_4 не є належним доказом витрат, понесених ТОВ «Біокарт-Агро» на виготовлення пакету документів для реєстрації договору оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, не можуть бути прийняті судом до уваги доводи відповідача про вирахування із суми орендної плати суми ФДФО та суми військового збору.

Податковим кодексом України встановлено, що обов'язок зі сплати податків покладається на платника податків, в зв'язку з чим апеляційний суд не наділений повноваженнями визначати конкретний розмір податків. З оскаржуваного рішення суду вбачається, що за позивачем визнано у порядку спадкування право власності на неодержану орендну плату у розмірі 1503,40 грн за 2015 рік. При цьому зазначено, що із вказаної суми підлягають утриманню податки та збори.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду, оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біокарт-Агро» залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 6 листопада 2018 року.

Головуючий: Судді: