Справа № 713/1211/17
Провадження №2/713/14/18
05.11.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип'юка І.В., з участю секретаря Паучек Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про поділ майна подружжя, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, про поділ майна подружжя.
У позові вказувала, що з 26.07.1986 року до 22.10.1996 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народився син - ОСОБА_3
У зв'язку з важким матеріальним становищем сім'ї змушена була з осені 1996 року їздити на заробітки за кордон. Чоловік ОСОБА_2 був проти цього і в жовтні 1996 року розірвав шлюб з нею. Проте вони продовжували проживати у фактичних шлюбних стосунках - чоловік та дружина, вести спільне господарство, доглядати та утримувати дитину, і ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них з відповідачем народилася друга дитина - дочка ОСОБА_4
Вона, відповідач та їх діти з моменту свого народження і по даний час є зареєстрованими та постійно проживають в АДРЕСА_1
25.06.1999 року з відповідачем повторно зареєстрували шлюб і проживали до 30.09.2015 року. Рішенням Вижницького районного суду по справі №713/1613/15-ц від 30.09.2015 року шлюб між ними розірвано.
Посилалася на те, що в період перебування у вказаному шлюбі разом з відповідачем, за їх спільні грошові кошти, на підставі рішення виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради №16 від 17.03.1989 року, будівельного паспорту на забудову від 17.04.1989 року, зареєстрованого під №25 у виконкомі Вижницької районної ради та архітектурі було побудовано в 1989-1990 роках житловий будинок, загальною площею 170,50 кв.м, що позначений по інвентарному плану забудови під літ. «А» та прилеглі до нього надвірні господарські будівлі і споруди: гараж під літ. «Б», колодязь під літ. «К», вигрібні ями №1-2, огорожа №3-5, які розташовані в АДРЕСА_1
29.08.2016 року була проведена технічна інвентаризація цього будівництва, яка визначила схематичний та поповерховий план їх житлового будинку і господарських будівель, експлікацію до плану будівлі, характеристику будинку та прилеглих до нього будівель і споруд, а також їх інвентарну вартість, яка становить 613466,00 грн.
На підставі вищевказаних рішення Чорногузівської сільської ради, будівельного паспорта на їх будову, даних погосподарської книги Чорногузівської сільської ради по їх господарству, що відображені також у довідках Чорногузівської сільської ради №2078, №2079 від 10.08.2016 року, №2044 від 25.08.2016 року, №787 від 01.08.2017 року значиться, що власником їх будинку є ОСОБА_2, а вона та їх діти в ньому зареєстровані.
Також в період перебування у шлюбі, відповідач за її грошові кошти та за її згоди почав виготовляти технічну документацію на земельну ділянку під їх житловим будинком та для його обслуговування і 23.12.2015 року зареєстрував своє право власності на всю земельну ділянку під їх житловим будинком, загальною площею 0,1105 га, цільовим призначенням 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровим номером НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_2 згідно ОСОБА_5 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_4 від 23.12.2015 року, виданого ОСОБА_6. Відділ Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області.
Зазначала, що після розірвання шлюбу з відповідачем разом з дітьми проживала в цьому житловому будинку до осені 2016 року. Проте в подальшому та станом на даний час вона та їх дочка змушені перебувати за кордоном в Італії, оскільки там працює та лікується, а дочка навчається. Син переїхав жити до оселі її матері в м. Вижниця, оскільки відповідач створив йому, а також їм, неможливі умови проживання разом з ним в зазначеному будинку.
За попередніми домовленостями з відповідачем, який спочатку погоджувався на те, щоб їй у їхньому житловому будинку було виділено в натурі та передано у власність частину необхідних для проживання та користування кімнат, надвірних будівель та споруд і земельної ділянки під ними та для їх обслуговування. Але в подальшому і на момент подачі позову до суду відповідач категорично не визнає її права на 1/2 частину цього майна, придбаного ними у шлюбі, заперечує щодо її знаходження та проживання в зазначеному житловому будинку, а також їх дітей.
Житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами побудовано ними до 05.08.1992 року на підставі та у відповідності до будівельного паспорта від 17.04.1989 року, з наявним висновком БТІ про технічний стан (технічну характеристику) будинку, будівництво є завершеним і вони в ньому фактично проживають більше 27 років, а відтак прийняття в експлуатацію таких об'єктів не передбачається.
Зареєструвати в державному реєстрі в даний час своє право власності на належну їй частину в цьому майні не може, оскільки Сектором державної реєстрації речових прав на нерухоме майно їй відмовлено в цьому, згідно листа №941/01-16 від 02.08.2017 року.
ОСОБА_5 висновку судової будівельної інженерно-технічної експертизи №269 від 28.08.2018 року житловий будинок і прилеглі до нього надвірні господарські будівлі та споруди - не є самочинним будівництвом, є завершеним будівництвом і придатним до експлуатації, відсоток готовності даного об'єкту становить 100%, є наявна технічна можливість поділу цього нерухомого майна між ними, як співвласниками, у співвідношенні часток 1/2 до 1/2, а також експертом запропоновані можливі варіанти розподілу нерухомого майна в натурі між ними.
Із запропонованих варіантів розподілу не заперечує щодо жодного, але з урахуванням того, що з нею проживає їх дочка, яка планує створити свою сім'ю і продовжувати проживати в цьому будинку, то просить суд виділити їй в натурі конкретні приміщення в житловому будинку та відповідну частку в надвірних господарських будівлях і спорудах, що запропоновані експертом в другому варіанті розподілу - для першого співвласника.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи її представник ОСОБА_7 надала суду заяву, у якій просила справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини своєї неявки суду не повідомив та не подав у встановлений судом строк відзив на позов.
Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце, день та годину слухання справи про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справ надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника.
З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.
З наданих позивачем письмових доказів Судом установлено такі обставини.
У шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_4 року у сторін народився син - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 19.09.1987 року, виданого Вижницьким районним відділом ЗАГСу Чернівецької області.
Після розірвання шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 року у сторін народилася дочка - ОСОБА_4, що встановлено рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.09.2015 року по цивільній справі №713/1613/15-ц (провадження №2/713/634/15), яке набрало законної сили 12.10.2015 року.
25.06.1999 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серія НОМЕР_6 виданого 25.06.1999 року Чорногузівською сільською радою Вижницького району Чернівецької області.
Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30.09.2015 року по цивільній справі №713/1613/15-ц (провадження №2/713/634/15) шлюб між ними розірвано, що підтверджується його копією.

17.03.1989 року виконавчим комітетом Ради народних депутатів Чорногузівської сільської ради прийнято рішення №16, яким вирішено: 1. Виділити ОСОБА_8 земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в с. Чорногузи, погосподарський номер 948, площа 0,08 га з земельного фонду Чорногузівської сільської Ради народних депутатів між господарствами ОСОБА_9 та ОСОБА_10. 2. Просити виконком Вижницької районної Ради народних депутатів дозволити будівництво індивідуального будинку і видати ОСОБА_8 «Будівельний паспорт» на забудову земельної ділянки. 3. Зобов'язати ОСОБА_8 одержати у районного архітектора «Будівельний паспорт на забудову земельної ділянки». 4. Попередити ОСОБА_8, що проводити будь-які роботи на наданій земельній ділянці без «Будівельного паспорта» на забудову ділянки, виданим районним архітектором, забороняється.

ОСОБА_5 копії паспорту на забудову ділянки у сільському населеному пункті Української РСР в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області від 17.04.1989 року, у якому міститься план забудови земельної ділянки та акт виносу в натурі меж земельної ділянки індивідуального забудовника - забудова ділянки дозволена виконавчим комітетом районної Ради народних депутатів від 12.06.1989 року №85, забудовником земельної ділянки площею 0,08 га в с. Чорногузи зазначений ОСОБА_8. Однак вказаний паспорт не підписаний головою виконкому Вижницької районної Ради народних депутатів ОСОБА_11 та секретарем вказаного виконавчого комітету ОСОБА_12, та відсутні підпис і печатка у місці його затвердження.

ОСОБА_5 копії технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 виготовленого КП «Вижницьке РБТІ» станом на 29.08.2016 року на ім'я ОСОБА_2 - вказаний житловий будинок 1989 року побудови, загальна вартість нерухомого майна за вказаною адресою становить 613466,00 грн.

ОСОБА_5 копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_4 від 23.12.2015 року - 23.12.2015 року на підставі Технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 28.11.2015 року ПП Терра Буковина, Відділ Держгеокадастру у Вижницькому районі Чернівецької області провів державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,1105 га, кадастровий НОМЕР_7, цільове призначення - 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Соломії Крушельницької в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

ОСОБА_5 виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2044 від 25.08.2016 року - ОСОБА_2, 1963 року народження є власником житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 7, Вижницького району. У даному погосподарському дворі зареєстровані: дружина - ОСОБА_1, 1967 року народження, син - ОСОБА_3, 1987 року народження, дочка - ОСОБА_4, 1997 року народження, онук - ОСОБА_13, 2013 року народження.

Викладене також частково підтверджується копією довідки виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2079 від 10.08.2016 року.

ОСОБА_5 копії довідки виконавчого комітету Чорногузівської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №2078 від 10.08.2016 року - ОСОБА_2 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1

ОСОБА_5 листа Сектору державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, фізичних осіб та юридичних осіб-підприємців Вижницької районної державної адміністрації №941/01-16 від 02.08.2017 року - по копіях документів, які були надані до заяви неможливо зареєструвати право спільної часткової власності на 1/2 частини житлового будинку та прилеглих до нього надвірних господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, тому що земельна ділянка зареєстрована та належить на праві приватної власності, розмір частки 1/1 ОСОБА_2, технічний паспорт виготовлений на ОСОБА_2

ОСОБА_5 листа в.о. старости с. Чорногузи Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області №787 від 01.08.2017 року - за записами погосподарських книг з 1996 року і по даний час рік забудови житлового будинку з надвірними будівлями у спорудами у АДРЕСА_1 зазначено 1994, а згідно будівельного паспорта та технічного паспорта рік побудови значиться 1989. Чорногузівською сільською радою рішення на право власності та свідоцтво на право власності на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 не приймались і не виготовлялись. З 1986 року і по даний час зареєстровані та проживають у даному житловому будинку: ОСОБА_2, 1963 року народження, ОСОБА_1, 1967 року народження, ОСОБА_3, 1987 року народження (вибув на м. Вижниця 07.10.2016 року), ОСОБА_13, 2013 року народження (вибув на м. Вижниця 07.10.2016 року), ОСОБА_4, 1997 року народження, ОСОБА_14, 1964 року народження (зареєстрована але не проживає), ОСОБА_15, 1992 року народження (зареєстрований, але не проживає). Житловий будинок не був колгоспним двором.

Зазначені відомості також підтверджуються копіями погосподарських книг Чорногузівської сільської ради за період з 1986 року по 2015 рік.

ОСОБА_5 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №368/0/191-17 від 03.08.2017 року, видану Відділом у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області - вартість земельної ділянки площею 0,1105 га, кадастровий НОМЕР_7, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по вул. Соломії Крушельницької в с. Чорногузи Вижницького району Чернівецької області, власником якої є ОСОБА_2 становить 136818,83 грн.

ОСОБА_5 висновку призначеної судом будівельно-технічної експертизи №269, складеного 27.04-28.08.2018 року судовим експертом СП «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр» Ощипко О.О.:

1. Фактично експерту не надається можливим встановити рік побудови житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 проте згідно матеріалів технічного паспорта інвентарний №5/146 на житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 (таблиця - характеристика будинку, господарських будівель та споруд), житловий будинок літ. А/а та інші будівлі було побудовано в 1989 році.

2. Спорудження житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 не являється самочинним будівництвом.

3. Наявні окремі порушення вимог державних будівельних норм в житловому будинку по АДРЕСА_1 а саме ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення»:

- п.2.9 - щодо мінімальної висоти від підлоги до стелі житлового приміщення кімнати мезоніну №1-12, яка згідно вимог має становити не менше 2,50 м, а фактично становить 2,30 м;

- п.2.27 - щодо наявності не менше двох суміщених санвузлів для квартир з чотирма та більше житловими кімнатами, оскільки в досліджуваному будинку наявний лише один суміщений санвузол;

- п.2.28 - щодо недопустимості кріплення приладів і трубопроводів безпосередньо до міжквартирних стін і перегородок, які огороджують житлові кімнати, інженерні мережі водопостачання та сантехнічні прилади в приміщенні суміщеного санвузла поз.1-4 кріпляться до стіни, що відділяє дане приміщення від житлової кімнати поз.1-5.

Вищезазначені порушення можуть бути усунуті в ході проведення реконструкції або капітального ремонту житлового будинку.

4. Житловий будинок розташований по АДРЕСА_1 з точки зору фактичної завершеності будівельних робіт, є завершеним будівництвом і придатним до експлуатації.

5. Оскільки будівництво житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 є фактично завершеним, то відсоток готовності даного об'єкту становить 100%.

6. Наявна технічна можливість розподілу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 на дві рівні частини (співвідношення часток співвласників 1/2 до 1/2), або в частках близьких 1/2 до 1/2, у відповідності до вимог Державних будівельних норм.

7. Експертом пропонується два варіанти розподілу житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 на дві рівні частини (співвідношення часток співвласників 1/2 до 1/2), у відповідності до вимог ДБН. Реалізація даних варіантів розподілу можлива лише за умови проведення робіт по реконструкції житлового будинку з втручанням в основні несучі конструкції та (або) зміною призначення окремих приміщень (зміною житлової площі); проведення робіт по реконструкції житлового будинку можливе тільки після оформлення відповідної проектної та дозвільної документації.

Дійсна (ринкова) вартість житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 визначена станом на час проведення експертизи, становить - 1062662,00 грн.

Ідеальна частка 1/2 в вартості житлового будинку становить - 888385,00 х 1/2 = 444192,50 грн.

Ідеальна частка 1/2 в вартості будинковолодіння становить - 1062662,00 х 1/2 = 531331,00 грн.

Позивачем обрано другий варіант розподілу домоволодіння, за яким:

Першому співвласнику пропонується надати наступні приміщення в житловому будинку:

1-2-1 Коридор (частина від 1-2 (2,20 кв.м) площею 2,10 кв.м вартістю 12691,00 грн.; 1-4 Санвузол площею 7,10 кв.м вартістю 40958,00 грн.; 1-5 Кімната площею 15,10 кв.м вартістю 87108,00 грн.; 1-6 Кімната площею 28,40 кв.м вартістю 163832,00 грн.; 1-7 Кімната площею 12,10 кв.м вартістю 69802,00 грн.; 1-11 Сходова клітина площею 6,10 кв.м вартістю 17321,00 грн.; 1-12 Кімната площею 15,80 кв.м вартістю 44866,00 грн., а всього по будинку площею 86,70 кв.м загальною вартістю 436578,00 грн.

Крім того першому співвласнику слід надати наступні господарські будівлі та споруди: Гараж літ. «Б» вартістю 38256,00 грн.; 1/2 Колодязя літ. «В» вартістю 16471,50 грн.; 1/2 Вигрібних ям №1, 2 вартістю 9564,00 грн.; 1/2 Огорож №3-5 вартістю 41975,00 грн., а всього 106266,50 грн.

Доля першого співвласника - 542844,50 грн. (на 11513,50 грн. більше ідеальної частки), реальна частка в ринковій вартості будинковолодіння - близько 51/100.

Другому співвласнику пропонується надати наступні приміщення в житловому будинку:

1-1 Коридор площею 10,60 кв.м вартістю 61148,00 грн.; 1-2-2 Коридор (частина від 1-2 (7,00 кв.м) площею 6,90 кв.м вартістю 40381,00 грн.; 1-3 Кухня площею 14,40 кв.м вартістю 83070,00 грн.; 1-8 Котельня площею 9,50 кв.м вартістю 54803,00 грн.; 1-9 Кімната площею 21,10 кв.м вартістю 121720,00 грн.; 1-10 Кухня площею 11,10 кв.м вартістю 64033,00 грн.; І Підвал площею 10,00 кв.м вартістю 26652,00 грн., а всього по будинку площею 83,60 кв.м загальною вартістю 451807,00 грн.

Крім того другому співвласнику слід надати наступні господарські будівлі та споруди: 1/2 Колодязя літ. «В» вартістю 16471,50 грн.; 1/2 Вигрібних ям №1, 2 вартістю 9564,00 грн.; 1/2 Огорож №3-5 вартістю 41975,00 грн., а всього 68010,50 грн.

Доля другого співвласника - 519817,50 грн. (на 11513,50 грн. менше ідеальної частки), реальна частка в ринковій вартості будинковолодіння - близько 49/100.

У зв'язку з тим, що відповідач відмовляється здати в експлуатацію житловий будинок і зареєструвати право власності на нього позивач звернулася з даним позовом до суду.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України.

ОСОБА_5 з нормою статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині другій цієї статті визначається перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оскільки відносин сторін з приводу нерухомого майна виникли до набрання чинності Сімейним та Цивільним кодексом України, однак продовжують існувати після набрання ними чинності, тому до даних правовідносин слід застосовувати норми чинних кодексів.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Таке ж положення містить і норма ст.368 ЦК України.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

За статтями 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом (ч.2 ст.372 ЦК України).

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об'єкт нерухомого майна» (ч.1 ст.181, п.6 ч.1 ст.346, ст.ст.350, 351 ЦК України), вживаються також інші поняття, наприклад: «об'єкт незавершеного будівництва» (ст.331 ЦК України), «об'єкт будівництва» (ст.ст.876, 877, 879-881, 883 ЦК України), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об'єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов'язки, тому такий об'єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об'єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Правовий аналіз наведених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що об'єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

При цьому суд може визнати право на частину об'єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін.

Аналогічний правовий висновок міститься й у постанові Верховного Суду України від 07.09.2016 року у справі №6-47цс16.

Статтею 70 СК України, встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч.2 ст.364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Виходячи з аналізу змісту норм ст.ст.183, 358, 364, 368-370 ЦК України необхідно дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо поділ (виділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.04.2013 року у справі №6-12цс13.

З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що:

спірний об'єкт незавершеного будівництва розташований по АДРЕСА_1 збудований у 1989 році під час перебування сторін у шлюбі та за їх спільні кошти, а тому є об'єктом спільної сумісної власності подружжя;

будівництво житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 закінчено - готовність 100% і він придатний до експлуатації та фактично експлуатується за своїм функціональним призначенням;

спірний житловий будинок не є самочинним будівництвом;

житловий будинок не здається в експлуатацію і право власності на нього не оформлюється з вини відповідача ОСОБА_2, а позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу зазначеного майна;

наявна технічна можливість розподілу спірного житлового будинку на окремі частини, що підлягають виділу згідно другого варіанту розподілу, запропонованого висновком судової будівельно-технічної експертизи №269, складеного 27.04-28.08.2018 року;

ринкова вартість незавершеного будівництвом житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 складає 1062662,00 грн.;

загальна площа незавершеного будівництвом житлового будинку становить 170,30 кв.м;

ідеальна частка 1/2 у вартості житлового будинку становить 444192,50 грн., ідеальна частка 1/2 у вартості будинковолодіння становить 531331,00 грн.;

поділ в натурі в окремі ізольовані частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами між співвласниками, що знаходиться по АДРЕСА_1 технічно можливий;

з числа запропонованих судовим експертом варіантів поділу спірного будинку, другий варіант найбільш враховує в комплексі всі обставини, факти, забезпечує баланс прав та законних інтересів сторін і потребує мінімальних затрат;

згідно обраного позивачем варіанту поділу спільного майна її реальна частка становить 542844,50 грн., що на 11513,50 грн. більше ідеальної частки, а реальна частка в ринковій вартості будинковолодіння - близько 51/100.

За встановлених обставин та викладених вимог законів суд дійшов висновку про наявність правових підстав для:

- визнання незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 100% з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

- проведення поділу зазначеного нерухомого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно другого варіанту, визначеного у висновку судової будівельно-технічної експертизи №269 від 27.04-28.08.2018 року;

- визнання права ОСОБА_2 на виділене нерухоме майно.

Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення із стягненням з відповідача на користь позивача понесених нею судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 5428,44 грн. (№0.0.796739505.1 від 30.06.2017 року на суму 3667,33 грн., №7 від 04.08.2017 року на суму 47,00 грн. та №29 від 05.11.2018 року на суму 1714,11 грн.) та 7121,00 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 7172,00 грн. (квитанція №7 від 28.11.2017 року), що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.

Оскільки ідеальна частка ОСОБА_1 більша за її реальну частку на 11513,50 грн., то вказана різниця підлягає стягненню з неї на користь ОСОБА_2

Це підтверджено дослідженими в суді належними доказами, доказів протилежного суду не надано.

На підставі викладено, ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.16, 21, 328, 368, 370-372 ЦК України, ст.ст.60, 61, 69, 70, 71 СК України, керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 280-284, 354 України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 100% з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 1/2 ідеальну частку незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1, а саме: в житловому будинку: 1-2-1 Коридор (частина від 1-2 (2,20 кв.м) площею 2,10 кв.м; 1-4 Санвузол площею 7,10 кв.м; 1-5 Кімната площею 15,10 кв.м; 1-6 Кімната площею 28,40 кв.м; 1-7 Кімната площею 12,10 кв.м; 1-11 Сходова клітина площею 6,10 кв.м; 1-12 Кімната площею 15,80 кв.м, а всього по будинку площею 86,70 кв.м та господарські будівлі та споруди: Гараж літ. «Б»; 1/2 Колодязя літ. «В»; 1/2 Вигрібних ям №1, 2; 1/2 Огорож №3-5, загальною вартістю 542844,50 грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на виділені з незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель і споруд, що розташовані в АДРЕСА_1: в житловому будинку: 1-2-1 Коридор (частина від 1-2 (2,20 кв.м) площею 2,10 кв.м; 1-4 Санвузол площею 7,10 кв.м; 1-5 Кімната площею 15,10 кв.м; 1-6 Кімната площею 28,40 кв.м; 1-7 Кімната площею 12,10 кв.м; 1-11 Сходова клітина площею 6,10 кв.м; 1-12 Кімната площею 15,80 кв.м, а всього по будинку площею 86,70 кв.м та господарські будівлі та споруди: Гараж літ. «Б»; 1/2 Колодязя літ. «В»; 1/2 Вигрібних ям №1, 2; 1/2 Огорож №3-5, загальною вартістю 542844,50 грн., що на 11513,50 грн. більше ідеальної частки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_2 7, Вижницького району Чернівецької області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 різницю між ідеальною та реальною частками в розмірі 11513,50 грн. (одинадцять тисяч п'ятсот тринадцять гривень 50 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5428,44 грн. (п'ять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 44 коп.) та 7121,00 грн. (сім тисяч сто двадцять одну гривню 00 коп.) витрат на проведення судової експертизи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вижницький районний суд до Апеляційного суду Чернівецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: І. В. Пилип'юк