Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/17/18
Провадження № 2-о/480/22/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 січня 2018 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю секретаря судового засідання Трифонової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, заінтересована особа Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

встановив:

У січні 2018 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Миколаївського районного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України; заінтересована особа Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Обгрунтовуючи свої вимоги, заявники посилаються на наступне. Їх батько ОСОБА_3 з весни 2014 року проживав в Автономній Республіці Крим, в АДРЕСА_1 разом з їх матір'ю ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Феодосія АР Крим ОСОБА_3 помер. На час його смерті, відповідно до ст.3 Закону України " Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Після смерті батька заявників Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3. Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були присутні на похованні батька в м.Феодосія АР Крим 15 серпня 2017 року. Маючи намір прийняти спадщину, яка залишилася після смерті батька заявників, останні звернулися до нотаріальної контори, однак у прийнятті заяви їм було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане органом, який не мав на це права. Крім того, заявники зазначили, що ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з метою зареєструвати смерть батька в установленому законом порядку. Однак, отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 не пред'явлено медичне свідоцтво про смерть, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.01.2006 року. А тому, заявники вимушені звернутися до суду із вимогою встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Феодосія, Автономна Республіка Крим, на тимчасово окупованій території України.

Сторони в судовому засіданні відсутні.

У відповідності до положень ч.2 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер у м.Феодосія, Автономна Республіка Крим, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим (а.с.14).

28 грудня 2017 року Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1 було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 не пред'явлено медичне свідоцтво про смерть, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.01.2006 року (а.с.17).

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку, суд дійшов до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

У відповідності з ч.ч.3,4 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17 Закону України " Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Оскільки місто Феодосія Автономної Республіки Крим є тимчасово окупованою територією, суд вважає за необхідне встановити факт смерті ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації прав заявників.

Встановлення факту смерті ОСОБА_3 заявникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Відповідно до ч. ч.2,3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації смерті є об'єктивні перешкоди.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Згідно ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявників, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявники мають на меті встановити факт смерті ОСОБА_3 для отримання свідоцтва про смерть та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявників підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 81, ст. ст. 258, 259, ст. ст. 264-265, ст. 315, 317, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка с.Біловодське Московського району, Киргизія; зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2; РНОКПП НОМЕР_1; паспорт НОМЕР_4) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженець с.Степове Миколаївського району Миколаївської області; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3, 57121; РНОКПП НОМЕР_2; паспорт НОМЕР_5), заінтересована особа Миколаївський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (, юридична адреса: вул.Очаківська,142, м.Миколаїв, 54036) про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Феодосія, Автономна Республіка Крим, на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до ч.4 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення надіслати до Миколаївського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М.Войнарівський

23.01.2018