РІШЕННЯ

Іменем України

29.01.2018 р. Справа № 133/2394/17

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю представника позивача адвоката Голуб Н.Є.

представника третьої особи Непедівської сільської ради Корніюк Г.О.

розглянувши у відкритому судловому засіданні в м.Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_4 в інтересах якого діє Голуб Натіля Євгенівна до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Непедівська сільська рада Козятинського району Вінницької області, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, який згідно свідоцтва про право на спадщину від 25 серпня 1993 року виданого Козятинською державною нотаріальною конторою належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказав, що він з 4 вересня 2001 року має адресу реєстрації та проживання АДРЕСА_1, хоча фактично проживає за даною адресою з 2000 року і по даний час відкрито, безперервно володіє та розпоряджається житловим будинком з погосподарськими будівлями, та. земельною ділянкою за зазначеною адресою.

Житловий будинок з господарськими будівляями по АДРЕСА_1, згідно записів погосподарської книги рахується за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.08.1993 року виданого Козятинською державною нотаріальною конторою.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 після оформлення своїх спадкових прав виїхали. Влітку 2000 року вони приїздили в с. Непедівка і надали йому право проживати у їх будинку по АДРЕСА_1 користуватись ним з метою недопущення його рунування і можливо подальшого продажу, обробляти землю.

З 2000 року ні ОСОБА_5 ні ОСОБА_6 в село не приїздили, засобів зв»язку з ними не має, в селі говорили, що ОСОБА_5 помер і похований десь в Росії.

На запит адвоката Непедівська сільська рада вказала, що місце перебування власників вищевказаного домоволодіння сільській раді невідоме.

З 2000 року по даний час жодних прав на житловий будинк АДРЕСА_1 ніхто не заявляв, а він з того часу і до нині проживає в даному будинку, відкрито, добросовісно і безперервно ним володіє, доглядає будинок з господарськими будівлями, не допускає його руйнування , за власні кошти проводить всі необхідні роботи по поліпшенню вказаного домогосподарства, оплачує рахунки за використану електроенергію та газ, своєчасно і регулярно сплачує земельний податок. Між ним та Козятинським управлінням газового господарства 12.02.2005 року було укладено договір як із споживачем природного газу.

Таким чином він із 2000 року, тобто більше десяти років, добросовісно користується житловим будинком з господарськими будівлями по АДРЕСА_1, а тому вважає, що правомірно за набувальною давністю набув право власності на вказане нерухоме майно.

Представник позивача - адвокат Голуб Н.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з"явились, про явку до суду повідомлялись через оголошення у пресі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області в судовому засіданні не заперечує проти задоволення даного позовову. При цьому пояснив, що дійсно з 2000року ОСОБА_11 проживає в бединку по АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_10 та ОСОБА_6 Проводить там ремонти, підтримує будинок в належному стані, платить земельний податок. . ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виїхали з села , будь-якої інформації про іх місцезнаходження чи проживання невідомо.

Суд, заслухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що згідно запису погосподарської книги №3, особовий рахунок №303, за 1991-1996 роки, Непедівської сільської ради Козятинського району Вінницької області, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 25.08.1993 року виданого Козятинською державною нотаріальною конторою (а.с.13)

Із копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1, вбачається, що власниками вказаного житлового будинку, являються ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с.9-12).

Позивач - ОСОБА_9 починаючи з 2000 року без реєстрації та з 04.09.2001 року зареєструвавшись, з дозволу власників будинку - відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_5, почав проживати у АДРЕСА_1, здійснювати догляд за вказаним будинком, підтримувати його в належному стані , проводити всі необхідні роботи по поліпшенню вказаного домогосподарства, не допускає його руйнування та пошкодження, обробляє земельну ділянку, прилеглу до будинку, в повному обсязі оплачує рахунки за використану електроенергію та газ, своєчасно і регулярно сплачує земельний податок, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Непедівської сільської рали від 03.10.2017 року №657 (а.с.8)

Статтею 344 ЦК України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України).

Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_4 починаючи з 2000 року по теперішній час відкрито володіє та користується житловим будинком, здійснює всі комумунальні платежі, а отже тривало, добросовісно, відкрито та безперервно користується будинком з господарськими спорудами.

Враховуючи викладене, а також те, що володіння є відкритим, очевидним для всіх, позивач добросовісно заволодів вказаним майном, продовжує відкрито та безперервно користуватися вказаним будинком з господарськими спорудами,то суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 16,344 ЦК України, ст.ст. 12,76-77, 79-80,258,259,263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями під АДРЕСА_1, який згідно свідоцтва про право на спадщину від 25 серпня 1993року виданого Козятинською державною нотаріальною конторою належав ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня проголошення.

Повний текст рішення буде складено 2 лютого 2018 року.

суддя : підпис В.А.Воронюк

Згідно з оригіналом.

суддя

секретар

29.01.2018