Справа № 175/4964/17
Провадження № 4-с/175/59/17
У Х В А Л А

іменем України

09 лютого 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участю секретаря Мельника Д.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Слобожанське Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, виконувача обовязків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на бездіяльність виконувача обовязків директора Департаменту ДВС ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність виконувача обовязків директора Департаменту ДВС ОСОБА_3, в якій просив:

1) Визнати неправомірною бездіяльність виконувача обов?язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.11.2017 року «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №41936000».

2) Зобовязати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 або іншу особу, яка буде виконувати обовязки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 28.11.2017 року «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №41936000».

В обґрунтування скарги зазначив, що із 08.02.2014 по теперішній час, у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013. 31.03.2014 року, незважаючи на невиконання боржником ОСОБА_5 судового рішення, постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України виконавче провадження». Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.05.2014 року по справі №4с-175/1731/2014, залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.03.2015: - скасовано, як незаконну, постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 від 31.03.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 року по справі №4с-175/2504/2013; -зобов'язано старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_6 відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013. 12.11.2014 постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 було відновлено. Боржник ОСОБА_5 і після цього судове рішення не виконав. 23.12.2014 року, незважаючи на повторне невиконання боржником ОСОБА_7В, судового рішення, постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 удруге неправомірно було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». 26.05.2017 постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 №3 скасовано, як неправомірну, постанову старшого державного виконавця Попіва Р.І. від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000. При цьому, відповідно до п 4 постанови директора Департаменту ДВС ОСОБА_8 №3 від 26.05.2017 начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4, було зобов'язано привести виконавче провадження №41936000 у відповідність з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

У результаті бездіяльності начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_4І, виконавче провадження №41936000 було відновлене тільки 26.06.2017, т.т., через календарний місяць після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №41936000.

Так, 23.06.2017 начальник відділу примусового виконання рішень ОСОБА_4І, прийняла постанову про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000, яка вже була скасована постановою директора Департаменту ДВС ОСОБА_8 №3 від 26.05.2017.

28.11.2017 року він звернувся до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 зі скаргою «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4І, від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №41936000», у якій, на підставі ст.ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження», просив директора Департаменту ДВС: 1). Розглянути дану скаргу в строк 10 робочих днів із дня її отримання, прийняти відповідну постанову про результати її розгляду, копію постанови направити мені електронною поштою на e-mail: . 2). Скасувати постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4І, від 23.06.2017 про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000. Розгляд його скарги від 28.11.2017 року був проведений виконувачем обов'язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3

Листом від 12.12.2017 року за вих. №Л-29492/20.1-13, який був отриманий ним 23.12.2017, виконувач обов'язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 повідомив його про результати розгляду його скарги від 28.11.2017 року. Відповідно до вказаного листа від 12.12.2017 року за вих. №Л-29492/20.1-13, у задоволенні моєї скарги від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні №41936000 відмовлено в повному обсязі; за результатами розгляду скарги від 28.11.2017 року відповідна постанова про результати перевірки виконавчого провадження №41936000 не прийнята, копії постанови про результати перевірки виконавчого провадження №41936000 за його скаргою від 28.11.2017 року йому не направлено; постанова начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4, від 23.06.2017 року про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №41936000 - не скасована.

Вважає таку бездіяльність неправомірною, оскільки ОСОБА_3 за результатами його скарги від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні №41936000 безпідставно не було проведено перевірку законності виконавчого провадження, не прийнято відповідну постанову про результати перевірки, та не скасовано неправомірну постанову начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_4 від 23.06.2017 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені у скарзі вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник заінтересованих осіб за довіреністю ОСОБА_9 у судовому засіданні заявлені вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні.

Суд, заслухавши сторін, вивчивши матеріали скарги вважає за необхідне скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом вставлено, у провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2013 по справі №4с-175/2504/2013.

23.06.2017 року начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 було прийнято постанову про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000.

28.11.2017 року ОСОБА_1 було подано скаргу до директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 на постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 про скасування постанови старшого державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000.

Листом від 12.12.2017 за вих. №Л-29492/20.1-13, виконувач обов'язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 повідомив про результати розгляду Департаментом ДВС Міністерства юстиції України скарги ОСОБА_1 від 28.11.2017 року, в якому зазначено, що Постановою директора Департаменту ОСОБА_8 від 26.05.2017 № 3 про результати перевірки виконавчого провадження № 41936000 скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ОСОБА_6 від 23.12.2014 про закінчення виконавчого провадження № 41936000. Державним виконавцем відділу 26.06.2017 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження. При прийнятті рішення щодо відновлення виконавчого провадження державний виконавець посилався на постанову директора Департаменту ОСОБА_8 від 26.05.2017 № 3 про результати перевірки виконавчого провадження. В подальшому, керуючись пунктом 9 частини першої статті 39 Закону, державним виконавцем відділу 14.09.2017 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 41936000 у зв'язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, Та додатково повідомлено про звільнення начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4.

Отже, судом встановлено, що виконувачем обов?язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, скаргу ОСОБА_1 від 28.11.2017 року розглянуто відповідно до вимог законодавства не було.

Ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобовязати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» «Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках -на приватних виконавців».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено: державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби. Державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»: Державні виконавці, керівники та спеціалісти органів державної виконавчої служби є державними службовцями. Працівникам органів державної виконавчої служби, зазначеним у частині першій цієї статті, видаються посвідчення, зразок і порядок видачі яких затверджуються Міністерством юстиції України. Працівник органу державної виконавчої служби користується правами і виконує обов'язки, передбачені законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють "имусове виконання судових рішень і рішень інших органів» контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку встановленому Міністерством юстиції України.

З дослідження обставин справи та аналізу зазначених норм права суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_10 підлягає задоволенню, оскільки виконувачем обов?язків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3, скаргу ОСОБА_1 від 28.11.2017 року розглянуто відповідно до вимог законодавства не було, тому скарга має бути розглянута та про результати її розгляду повідомлено ОСОБА_1

На підставі викладеного та ст. 12, 74 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 447, 448 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2, виконувача обовязків директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на бездіяльність виконувача обовязків директора Департаменту ДВС ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність виконувача обов?язків директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_1 від 28.11.2017 року «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №41936000».

Зобовязати директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 або іншу особу, яка буде виконувати обовязки директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 28.11.2017 року «На постанову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №41936000».

На ухвалу протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Л.М. Новік