П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді: Губар В.С.,

суддів: Шитченко Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем судового засідання Шапко В.М.

Позивач за первісним позовом: ОСОБА_2,

Відповідач за первісним позовом: ОСОБА_3,

Позивач за зустрічним позовом: ОСОБА_3,

Відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_2,

Особа, яка подала апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 на підставі довіреності - адвокат ОСОБА_4 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2017 року, суддя Карапута Л.В.; час, місце ухвалення і дата складання повного тексту: 11 грудня 2017 року, м. Чернігів

В С Т А Н О В И В:

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2017 року про скасування заходів забезпечення позову у цій справі з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Оскаржуваною ухвалою скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2014 року у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1): нежиле приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в м. Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, реєстраційний номер об'єкта 9947744, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313 і належить ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі - продажу нежилого приміщення - офісні приміщення від 17 серпня 2011 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2994; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і належить ОСОБА_3 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 08 жовтня 2012 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2840; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і належить ОСОБА_3 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21 травня 2012 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1337.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт, посилаючись на ч. 4 ст. 154 ЦПК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що за рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року ОСОБА_3 повинен сплатити ОСОБА_2 322880 грн. та не перевірив, чи має відповідач ОСОБА_3 доходи у розмірі 322880 грн.

Апелянт наголошує, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року оскаржено в касаційному порядку, що також залишилось поза увагою суду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити без змін ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2017 року, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, посилаючись на те, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопад 2017 року вже набрало законної сили і в матеріалах відсутні будь-які докази підтвердження наявності відкриття касаційного провадження та він не має намірів ухилятися від виконання зазначеного рішення суду апеляційної інстанції.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з»явилась, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена та надала заяву про розгляд справи без її участі, а відтак, відповідно до ст.. 372 ЦПК України, її неявка не перешкоджає розгляду справи. (а.с. 277, 278).

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника - адвоката ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи відповідно до положень ст. 367 ЦПК України аргументи скарги, апеляційним судом встановлено наступне.

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом та упродовж розгляду справи неодноразово змінювала і уточнювала свої позовні вимоги (а.с.1-6, 60-65 том 1)

Згідно заяви від 02.07.2015 року, остаточно визначивши свої позовні вимоги (а.с. 27-30 том 2) ОСОБА_2 просила суд визнати спільним сумісним майном, набутим подружжям за час зареєстрованого шлюбу:

нежиле приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, розташоване у місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщено на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради; транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2.

В порядку поділу майна, з урахуванням боргових зобовязань за позикою та за кредитним договором, кошти від яких використані нею для придбання спірного майна, просила виділити в натурі та визнати за нею право власності:

на нежитлове приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313;

на земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради;

на земельну ділянку, площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради (том 2 а.с.27-30).

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності на нежитлове приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в місті Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради (том 1 а.с.89-92).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.01.2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова суду від 18 грудня 2014 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1): нежиле приміщення - офісне приміщення, загальною площею 46,6 кв.м, що розташоване в м. Чернігові по вул. Коцюбинського, 46, реєстраційний номер об'єкта 9947744, яке розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер :01:032:9313 і належить ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі - продажу нежилого приміщення офісні приміщення від 17 серпня 2011 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2994; земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована та території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і належить ОСОБА_3 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 08 жовтня 2012 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 2840; земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради і призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) і належить ОСОБА_3 згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 21 травня 2012 року, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1337.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та визнання особистою власністю задовольнити частково. Визнано спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, легковий універсал-В, дизель, білого кольору, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 в розмірі 322880 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права особистої власності задоволено частково. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 нежиле приміщення - офісні приміщення, загальною площею 46,6 кв. м, що розташоване в м. Чернігові, по вулиці Коцюбинського, будинок 46 і розміщене на земельній ділянці Чернігівської міської ради, загальною площею 0,0057 га, кадастровий номер НОМЕР_3: 01:032:9313. Визнано особистою приватною власністю ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1685 га, кадастровий номер :02:014:5175, яка розташована на території Чернігівської міської ради та земельну ділянку площею 0,1687 га, кадастровий номер :02:014:5173, яка розташована на території Чернігівської міської ради. В задоволенні решти вимог зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

28 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову та скасування арешту на нерухоме майно.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року набрало законної сили, тому відсутні правові підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову.

З висновком оскаржуваного рішення погоджується апеляційний суд, з огляду на таке.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог відповілно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову".

Як визначено п. 10 вказаної Постанови, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до ч. 6 статті 154 ЦПК України (в редакції, чинній станом на день подання заяви про скасування заходів забезпечення позову) якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року набрало законної сили, а отже згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України наявні правові підстави для скасування заходів забезпечення позову. Апеляційному суду апелянтом не представлено ніяких належних і допустимих документальних доказів, які б могли бути безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Отже, судом першої інстанції правомірно задоволено заяву ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у цій справі.

Посилання апелянта на подання касаційнї скарга на судове рішення апеляційної інстанції апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані, оскільки в матеріалах справи відсутні докази такого звернення.

Окрім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 сплачено на користь ОСОБА_2 судові витрати на виконання рішення апеляційного суду та витрати за проведення експертизи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями квитанцій (а.с. 242).

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не перевірив, чи має відповідач ОСОБА_3 доходи в сумі 322880 грн. для сплати компенсації, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки платоспроможність ОСОБА_3 підтверджена наявними у справі банківськими документами, які представником ОСОБА_2 не спростовані (а.с.265-267). Доказів ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення або вчинення ним перешкод у виконанні рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20 листопада 2017 року представником ОСОБА_2 також не надано.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для скасування законної і обгрунтованої ухвали суду першої інстанції. Відтак, апеляційна скарга підлягає залишнню без здоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді:

Повний текст виготовлено 01 лютого 2018 року.