Номер провадження: 22-ц/785/209/18
Номер справи місцевого суду: 511/2191/17
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А.В.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за поданням Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року,

встановила:

У жовтні 2017 року Відділ державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (солідарно з ОСОБА_3), який за судовим рішенням зобов'язаний сплатити заборгованість на користь ПАТ «Укргазбанк» в сумі 24775,03 доларів США, та 18900,40 грн.

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні ВДВС знаходяться виконавчі листи №511/2226/15-ц, видані 20.07.2016 року Роздільнянскьим районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 24775,03 доларів США, та 18900,40 грн., а також судових витрат у сумі 1827,00 грн.

Роздільнянським ВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52453187, ВП №52453380 по примусовому виконанню зазначених виконавчих листів.

Також, на виконанні ВДВС знаходиться постанова Львівської митниці №1893/2090017 від 12.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500 грн. за порушення ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України. 13.09.2017 року Роздільнянським ВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54694262 по примусовому виконанню виконавчого листа, вказаного вище.

Боржник ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на користь стягувача, судові витрати, не сплачує та має заборгованість, яка не погашена, штраф за порушення митних правил не сплачує. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу ДВС не з'явився, отже він від сплати боргу та штрафу ухиляється.

18.10.2017 року виконавче провадження ВП №52453380 виконавчого листа №511/2226/15-ц, виданого 20.07.2016 року та ВП №54694262 по постанові №1893/2090017 виданій 12.06.2017 року об'єднані в одне виконавче провадження.

22.06.2017 року постановою державного виконавця Роздільнянського ВДВС ГТУЮ в Одеській області по виконавчому провадженню №52453187 накладено арешт на автомобіль, що належить ОСОБА_2 КАМАЗ 43101 д/з НОМЕР_1, та 22.06.2017 року оголошено розшук даного автомобіля.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року подання Відділу державної виконавчої служби Роздільнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України було задоволено частково.

Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості по виконавчим листам, без вилучення закордонного паспортного документу.

Виконання рішення про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України покладено на Державну прикордонну службу України.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали суду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що штраф у розмірі 8500 грн за постановою Львівської митниці ДФС №1893/2090017 від 12.06.2017 року ним сплачено у повному обсязі 23.10.2017 року, на підтвердження чого надана квитанція, а про наявність інших боргів йому не було відомо, тому від виконання він не ухилявся.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України (в редакції Закону на час розгляду в суді першої інстанції) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК, подання державного виконавця розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Отже, питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та ст. 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання. Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Аналогічні норми містяться в ст. 441 ЦПК України (в редакції Закону на час розгляду апеляційної скарги.)

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконання зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язання заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Пунктом 8 статті 19 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення в'їзду в Україну або виїзду з України осіб, яким згідно із законодавством не дозволяється в'їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законим є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконанні ВДВС знаходяться виконавчі листи №511/2226/15-ц, видані 20.07.2016 року Роздільнянскьим районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 24775,03 доларів США, та 18900,40 грн., а також судових витрат у сумі 1827,00 грн.

Роздільнянським ВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52453187, ВП №52453380 по примусовому виконанню зазначених виконавчих листів.

Також, на виконанні ВДВС знаходиться постанова Львівської митниці №1893/2090017 від 12.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 штрафу у розмірі 8500 грн. за порушення ст. 470 ч. 3 Митного кодексу України. 13.09.2017 року Роздільнянським ВДВС ГТУЮ в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54694262 по примусовому виконанню виконавчого листа, вказаного вище.

Боржник ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором на користь стягувача, судові витрати, не сплачує та має заборгованість, яка не погашена. На неодноразові виклики державного виконавця боржник до відділу ДВС не з'явився, отже від виконання судового рішення ухиляється.

Доводи апеляційної скарги як на підставу скасування ухвали сплати ОСОБА_2штрафу у розмірі 8500 грн за постановою Львівської митниці ДФС №1893/2090017 від 12.06.2017 року (а.с.78-80) 23.10.2017 року, на підтвердження чого надана квитанція, не приймаються до уваги, оскільки на виконанні ВДВС знаходиться виконавчий лист №511/2226/15-ц виданий 20.07.2016 року Роздільнянскьим районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у сумі 24775,03 доларів США, та 18900, 40 грн.

Посилання апелянта на необізнаність його про наявність суми боргу та відсутність в його поведінці ухилення від виконання боргу не заслуговують на увагу, оскільки належними доказами не доведено та висновків суду першої інстанції не спростовують.

В матеріалах справи міститься доказ отримання ОСОБА_2 судової повістки, що свідчить про обізнаність останнього про слухання цивільної справи (а.с.46). Матеріали справи містять також докази неодноразового направлення ОСОБА_2 виконавчих документів, неотримання яких останнім свідчить про небажання та ухилення від виконання боргу.

Інших доводів про неправильність судового рішення апелянтом в скарзі не зазначено.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення подання ВДВС Роздільнянського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, всупереч твердженню скарги, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому у відповідності зі ст. 375 ЦПК України, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст Постанови складено 01 лютого 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді О.С.Комлева

Ю.І.Кравець