Справа № 352/2051/17
Провадження № 2/352/300/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Гургули В.Б.,

секретаря Костюк О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тисменицького районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що шлюб з відповідачем зареєстрований 10 вересня 2005 року у відділі РАЦСу по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №353.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною звернення до суду є те, що за час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем часто виникали конфлікти, в останній час дедалі частіше. Протягом останніх двох років вони вже не могли знайти спільної мови, у них виявилися різні життєві цінності і погляди, сварки і конфлікти не припинялися, а загострювалися. Таке спілкування і ставлення відповідача до позивачки є для неї неприпустимим та викликає відчуття приниженості у останньої. Сварки і конфлікти негативно впливають на розвиток і виховання їх сина.

На даний час шлюб між позивачкою і відповідачем триває формально, збереження сім'ї є неможливим, примирення між ними не досягнуто. Протягом останніх двох років вони не проживають разом.

Від позивачки надійшла заява, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що доводиться повернутими до суду рекомендованими повідомленнями про одержання ним судових повісток та оголошенням в газеті «Галичина».

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.112 Сімейним кодексом України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їх дітей.

Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя».

Судом встановлено, що шлюб позивачки з відповідачем зареєстрований

10 вересня 2005 року у відділі РАЦСу по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №353.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною звернення до суду є те, що за час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем часто виникали конфлікти, у них виявилися різні життєві цінності і погляди, сварки не припинялися, а загострювалися. Таке спілкування і ставлення відповідача до позивачки є для неї неприпустимим та викликає відчуття приниженості у останньої. Сварки і конфлікти негативно впливають на розвиток і виховання їх сина.

Подружні відносини між ними фактично припинилися, вони не проживають разом. Можливості зберегти сім'ю немає. Примирення між ними неможливе, подальше спільне життя суперечило б інтересами сторін.

Суд вважає, що шлюб слід розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачці шлюбне прізвище.

На підставі наведеного, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 104, 110, 112 СК України, ст. ст. 10-13, 89, 258-259, 263-264, 354-355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який зареєстрований 10 вересня 2005 року у відділі РАЦСу по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №353 - розірвати.

Неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матір'ю.

Після розірвання шлюбу залишити позивачці ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) шлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Б. Гургула