Справа № 344/7799/18
Провадження № 2/344/3287/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №102 в будинку №26А по вул. Івасюка в м.Івано-Франківську,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням -квартирою № 102 в будинку № 26 а по вул. Івасюка в м. Івано-Франківську. Свій позов мотивувала тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10 червня 1999 року вона разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали власниками квартири АДРЕСА_1 а в м. Івано-Франківську. На підставі свідоцтва про право на спадщину, співвласницею 1/3 квартири стала її внучка ОСОБА_5. У квартирі зареєстровані, окрім неї, дочка ОСОБА_6, внучка ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ОСОБА_2 був зареєстрований 21 листопада 2008 року, оскільки був чоловіком її доньки, на підставі посвідки на постійне місце проживання в Україні серії ІФ № 009470 від 02 квітня 2008 року. Відповідач на даний час у квартирі не проживає, оскільки, ще в 2009 році виїхав за межі території україни і з того часу за місцем реєстрації не зявлявся, не вчиняв жодних дій направлених на утримання квартири,оплату комунальних послуг.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, представник позивачки вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просила позов задоволити в повному обсязі, не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с. 53).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 54).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 подала позов про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 10 червня 1999 року квартира АДРЕСА_2 куплена ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 1/3 квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину номер І-299 від 11 квітня 2016 року належить ОСОБА_5 (а.с. 7).

Згідно листа Управління державної міграційної служби України в Івано-Франківській області № 2601.5.2-3883/26.2-18 від 16 травня 2018 року, громадянин ОСОБА_7 документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії ІФ № 009470 від 02 квітня 2008 року зареєстрував своє місце постійного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 21).

Згідно копій будинкової книги квартири АДРЕСА_2, у ній зареєстрований ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до заяви № 02-02/00029 комунального підприємства «Муніцильної інвестиційного управляючої компанії» від 07 травня 2018 року, засвідченої паспортистом комунального підприємства «Муніцильна інвестиційна управляюча компанія», свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стверджують, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15). Також відповідно до поданих суду заяв, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стверджують, що ОСОБА_2 фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44, 45).

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов'язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 64 Житлового кодексу УРСР встановлено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у квартирі , створює ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні права власності, вільного користування і розпорядження вказаною квартирою, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по її утриманню, а тому слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування приміщенням квартирою №102 по вул. Івасюка, 26 а в м. Івано-Франківську.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою №102 в будинку №26А по вул. Івасюка в м.Івано-Франківську задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою № 102 в будинку № 26 а по вул. Івасюка в м. Івано-Франківську.

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2018 року.

Суддя Пастернак І.А.