"08" листопада 2018 р.
справа № 642/3196/18
провадження 2/642/1301/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Вікторова В. В.
за участю секретаря Самотой М.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 1 у будинку № 5 по вулиці Гірській у м. Харкові, мотивуючи тим, що вона є власником квартири на підставі договору купівлі - продажу від 05 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 На даний час у квартирі зареєстрований її син - відповідач ОСОБА_2 В жовтні 2015 року ОСОБА_2 виїхав до Росії працювати, через деякий час вона дізналася, що відповідач нібито там одружився. Майже три роки відповідач квартирою не користується, не виконує обовязки по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг, всі платежі за себе та за відповідача вона сплачує сама. В звязку з подорожчанням вартості всіх комунальних послуг та завдяки тому, що відповідач зберігає реєстрацію в квартирі, яка є її власністю, у неї виникли матеріальні труднощі сплачувати ще за одну особу, також вона не має можливості скористатися правом для оформлення субсидії, так як не може надати відомості про зареєстровану у неї особу, про її доходи. Те що відповідач зареєстрований у даній квартирі, не дозволяє їй розпоряджатися на власний розсуд своїм майном, що значно обмежує її законні права, тому вона змушена звернутися до суду.
В судове засідання позивач не зявилася, але звернулася до суду з заявою з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі не явки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином., у судове засідання не прибув, про причину неявки не повідомив, надав заяву про визнання позовних вимог.
Суд вважає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У звязку з викладеним, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільний прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення і реальної небезпеки такого порушення.
Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють яз закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 05 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 29770978 від 22.04.2011 р. (а.с.5-6).
Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 62 від 24.05.2011 року в квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований син позивачки - відповідач ОСОБА_2 (а.с.9)
В жовтні 2015 року відповідач виїхав до Росії працювати, маже три роки відповідач не користується квартирою, не виконує обовязки по утриманню будинку та сплаті комунальних послуг.
До теперішнього часу відповідач значиться зареєстрованим в квартирі позивача, хоча там не проживає.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-83, 130, 265, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою до Ленінського районного суду м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Вікторов