Справа № 639/621/17-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.,

за участю секретаря Тущенко Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представник а відповідача (ПАТ «Харківміськгаз) ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківмісьгаз», ОСОБА_3, третя особа ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

3 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Харківміськгаз» , третя особа ОСОБА_3 про стягнення з відповідача на її користь 60 375, 00 грн. ( з яких 40 375,20 грн. у якості відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн. в якості моральної шкоди).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.08.2017 року, за клопотанням відповідача, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійний вимог було залучено ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське».

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08. 2017 року, за клопотанням позивача, до участі у справі у якості співвідповідача було залучено ОСОБА_4.

24.11.2017 року позивач ОСОБА_1 надала заяву про уточнення позовних вимог та просила стягнути солідарно з ПАТ «Харківмісьгаз» та ОСОБА_5 на її користь 39 575 грн. компенсації майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо- транспортної пригоди, 20 000 грн. компенсацію моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 800 грн. відшкодування збитків (відшкодування оплати за послуги з проведення авто товарознавчого дослідження).

У обґрунтування позову позивач посилається на те, що 10 лютого 2016 року о 10-00 год на перехресті вул. Маршала ОСОБА_6 та Нетеченської набережної у м. Харкові сталася ДТП за участю водія ОСОБА_3, який керував автомобілем марки «ГАЗ» модель «3307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та її, яка керувала автомобілем марки «FORD» модель «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. Автомобіль «ГАЗ-3307» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 належить на праві власності ПАТ «Харківміськгаз», а водій ОСОБА_3 на момент ДТП перебував у трудових відносинах із зазначеним підприємством. Автомобіль марки «FORD» модель «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, належить їй на праві особистої власності. Зіткнення сталося внаслідок того, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ГАЗ» модель «3307», рухаючись в районі буд. 1 на перехресті вул. ОСОБА_6 та Нетеченської набережної в м. Харкові, під час обїзду перешкоди не дотримався безпечного інтервалу, тобто порушив п. 13.3 ПДР, внаслідок чого сталося зіткнення із її автомобілем , що рухався у попутному напрямку. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340,00 грн. На даний час вказана постанова набрала законної сили, штраф сплачено, постанову виконано. Таким чином, винним у ДТП є ОСОБА_3, його неправомірні дії знаходяться у причинному звязку із ДТП та завданою шкодою, що встановлено постановою суду від 01.03.2016 року. У результаті ДТП її автомобілю були завдані пошкодження. Згідно з висновками Звіту, щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ № 254 від 01.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «FORD» модель «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, номер кузова WF0НХХWРJН8L72830, пошкодженого в результаті ДТП 10.02.2016 року, складає 39 575,20 грн. з урахуванням ПДВ. У огляді КТЗ приймав участь представник ПАТ «Харківміськгаз». Відшкодуванню підлягають також витрати у розмірі 800,00 грн на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження. Отже, загальна сума матеріальної шкоди складає 40 375,20 грн. Крім того позивач зазначила, що їй була також завдана і моральна шкода, яка обґрунтовується наступним. Так, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 сталась ДТП, внаслідок якої було пошкоджено її транспортний засіб. Це перша ДТП, що сталося за її участю, вона відчувала страх, адже не могла передбачити наперед наслідки події. Від події вона пережила надзвичайний стрес та розпач, не знала тоді, чи зможе пересуватись на своєму автомобілі надалі, хто і коли виплачуватиме їй компенсацію за пошкодження. Крім того, вона є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність у складі адвокатського обєднання. На день ДТП було призначено три судові засідання, в яких вона приймала участь в якості захисника. Через ДТП вона вимушена була терміново шукати телефони секретарів, суддів, телефонувати та пояснювати, що трапилась ДТП, та вона не зможе прийняти участь у судових засіданнях. У звязку з цим два судові засідання були перенесені. Позивач зазначила, що їй довелось виправдовуватись перед клієнтами та їх рідними, та кожному пояснювати причини відсутності на судових засіданнях. Транспортний засіб для неї є основним засобом пересування. Її усталений спосіб життя передбачає, що вона має можливість у будь який час миттєво виїхати з офісу чи дому для надання правової допомоги або за власними потребами. Сам факт завдання пошкоджень транспортному засобу (пошкодження її майна) призвів до вкрай негативних емоцій та розпачу. Адже, внаслідок пошкодження транспортний засіб виглядає просто жахливо. Через поломку кріплення лівої фари та її пошкодження, пошкодження бамперу у автомобіля не закривався капот. Їй довелось резиновим джгутом привязати ліву фару, щоб вона не відпала (кріплення фари зламані), та мати можливість закрити на автомобілі капот. Через діру у підкрилку, який зігнувся та лопнув під час ДТП, до транспортного засобу під капот постійно потрапляє пил, бруд, вода, сніг. Крім того, на автомобілі пошкоджено ліве крило. Усю цю «красу» завершує відсутність решітки радіатора. Позивач вимушена була шукати та відвідувати організації, які займаються ремонтом транспортних засобів. Скрізь їй повідомляли, що для ремонту транспортного засобу знадобиться мінімум два тижні, без урахування строків на купівлю деталей. Іншого транспорту вона не має. Це означало, що на якийсь час вона вимушена буде обходитись без транспортного засобу. Позивач зазначила, що вона звикла до свого звичного ритму та укладу життя, звикла до того, що має можливість у будь-який час скористатись своїм автомобілем. Крім того, у автомобілі вона возить із собою ноутбук та справи, які носити їй важко. Тому, їй було складно уявити, як вона зможе організувати свою роботу без транспортного засобу, навіть на короткий проміжок часу. Крім того, через такі пошкодження транспортного засобу вона не мала і не має до цього часу можливості мити свій автомобіль на мийках, адже використання активних сильнодіючих миючих засобів через пошкодження лакофарбового покриття призведе до сильного руйнування кузову автомобіля у місцях пошкодження. У звязку з цим, позивач вимушена мити свій автомобіль власноручно вже на протязі року, що постійно відбирає її час, змушує шукати окреме місце, де вона мала би змогу помити транспортний засіб та надзвичайно принижує її. А взимку це взагалі катастрофа, оскільки вона вимушена чекати плюсової температури, щоб помити свій автомобіль. Але навіть при плюсовій температурі мийка транспортного засобу власноруч на вулиці це жахливо. У неї мерзнуть руки, вона забруднює свій одяг, їй соромно та принизливо. Крім того, щоразу вона знову і знову переживає негативні емоції, адже бачить наслідки ДТП і не знає, коли матиме змогу відремонтувати свій автомобіль. Через такий вигляд транспортного засобу їй соромно їздити на власному автомобілі. Коли вона підїжджає до суду або до офісу, то намагається залишити свій автомобіль як надалі, щоб його не побачили клієнти та колеги, адже такий вид її авто принижує її та негативно впливає на її ділову репутацію. Усі вищевказані обставини призвели до надзвичайного стресу. У неї погіршився сон і вона почала просипатись щодня о третій годині ночі та довго не могла заснути, вона переживала з приводу того, хто та коли здійснить компенсацію завданої їй шкоди. У неї зявилась знервованість, підвищена втомлюваність, що призвело до загострення проявів вегето-судинної дистонії. Вона вимушена була звертатись до лікаря та приймати таблетки. Враховуючи всі перелічені вище фактори, заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 20 000,00 грн., хоча така сума, на її думку, частково компенсує її душевні переживання, позитивно вплине на її психіку та вселить віру у справедливість. Позивач зазначила, що 26.04.2016 року нею була надіслана вимога про відшкодування шкоди до ПАТ «Харківміськгаз», яка була вручена 29.04.2016 року, але станом на сьогодні відповіді нею не отримано. З такою ж вимогою позивач звернулась до ОСОБА_3, але конверт із вимогою повернувся у звязку із закінчення термінів зберігання. Як було встановлено під час оформлення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ГАЗ-3307» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське». Однак до цього часу , їй відповіді також не надійшло, страхове відшкодування не здійснено. У звязку з вищенаведеним позивач була вимушена звернутись до суду з позовом.

Позивач у судовому засіданні позов зі змінами у редакції від 24.11.2017 року підтримала у повному обсязі та надала пояснення аналогічні вищенаведеному.

Представник відповідача ПАТ «Харківміськгаз» ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності позов не визнав та пояснив, що 10.02.2016 року дійсно сталася вищевказана дорожньо-транспортна пригода. За наслідком цього ДТП , постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП иа на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави. Постанова суду набула законної сили. Відповідач у встановлений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк, звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку до договору страхування. ПАТ «Харківміськгаз» своєчасно звернулось до страхової компанії Страхове товариство «Іллічівське» із заявою про настання страхового випадку. Оскільки цивільна-правова відповідальність застрахована полісом обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , дорожньо-транспортна пригода сталася у період дії договору страхування, враховуючи встановлений ліміт відповідальності страховика за заподіяну шкоду вичерпано, а обовязок відшкодувати заподіяну майнову шкоду може бути покладений на страхувальника лише у випадку перевищення встановленого ліміту відповідальності страховика, відповідач у встановлений Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку по договору страхування, саме страхова компанія повинна сплатити страхове відшкодування за спричинену матеріальну та моральну шкоду. ПАТ «Харківміськгаз», на думку представника останнього , взагалі є неналежним відповідачем у зазначеній цивільній справі. Спосіб захисту , обраний позивачем (звернення до суду з позовом до страхувальника у даному випадку) не передбачений законом (ст. 16 ЦК України) чи договором обовязкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Засади страхування відповідальності в разі настання страхового випадку передбачені ст. 980 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». При чому законодавець в Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» гарантує відшкодування страховиком заподіяної шкоди навіть у випадку перебування його в процедурі ліквідації (правонаступником , ліквідаційною комісією, а у випадку недостатності у неї коштів та/або майна, обовязок приймається на себе МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ). Зважаючи на вказані обставини , представник відповідача ПАТ «Харківміськгаз» в своєму позову намагається руйнувати сталі страхові правовідносини та порушує перелічені норми матеріального права. Щодо вимоги про стягнення 20 000 грн. моральної шкоди, позивачем не доведене факт страждань і документально не підтверджено ослаблення стану здоровя. Позивачем не доведено наявність моральної шкоди, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та те, що саме ПАТ «Харківміськгаз» має відшкодувати шкоду.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав , надав відзив на позовну заяву, в своїх поясненнях зазначив, що його позиція співпадає з позицією у справі співвідповідача ПАТ «Харківміськгаз»..

Представник третьої особи ПрАТ «СТ «Іллічівське» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 10 лютого 2016 року на перехресті вул. Маршала ОСОБА_6 та Нетеченської набережної в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участі службового автомобіля ПАТ «Харківміськгаз» марки «ГАЗ» модель «3307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3, працюючого водієм ПАТ «Харківміськгаз» під час виконання ним службових обов'язків, та автомобілем марки «FORD» модель «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 , який належить їй на праві власності.

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. (а.с.16)

Вищевказана постанова набрала законної сили і на теперішній час є чинною.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення .ю які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні , чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).

При розгляді справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ГАЗ -3307 була застрахована ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» , про що 21.04.2015 року було укладено договір (поліс) № АЕ/3620068 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії до 30 травня 2016 року.

Згідно полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить: за шкоду , заподіяну життю і здоровю 100 000 грн.; за шкоду заподіяну майну 50 000 грн..

Згідно з висновку звіту №254 щодо визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ № 254 від 01.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «FORD» модель «FIESTA», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 2008 року випуску, номер кузова WF0НХХWРJН8L72830, пошкодженого в результаті ДТП 10.02.2016 року, складає 39 575,20 грн. з урахуванням ПДВ. (а.с.17-29).

Зазначений висновок №254, ані співвідповідачами, ані третьою особою , яка не заявляє самостійних щодо предмета спору , не оспорюється.

Відповідно до акту приймання-передачі робіт від 01.04.2016 року вартість робіт по автотоварознавському дослідженню складає 800 грн. (а.с.149).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особи, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності до положень ч.1 ст.1172 ЦК України роботодавець має відшкодувати шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обов'язків.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 на час ДТП був працівником ПАТ «Харківміськгаз», знаходився при виконання своїх службових обов'язків. Його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, внаслідок якого сталося ДТП та була причинена матеріальна шкода позивачу у вигляді пошкодження її автомобіля, доведена. Розмір матеріальної шкоди відповідачем не спростований та іншого розрахунку з цього приводу не надано.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про доведеність позивачем позовних вимог в частинні стягнення матеріальної шкоди.

Посилання відповідачів на те, що матеріальна та моральна шкода повинна бути відшкодована страховою компанією, судом не приймаються.

Відповідно до положень ч.1 ст. 12 та ч.2 ст.14 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Отже, позивач вправі вільно і на свій розсуд визначати спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення з вимогами саме до відповідача ПАТ «Харківміськгаз», а не до страхової компанії.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами позивача щодо солідарного стягнення матеріальної та моральної шкоди з ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_3, оскільки відповідності до положень ч.1 ст.1172 ЦК України роботодавець має відшкодувати шкоду, завдану з вини працівника під час виконання ним трудових обов'язків.

Згідно ч.1, п.3 ч.2, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1 ст.1167 ЦК України).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п.3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Таким чином, на думку суду, неправомірними діями відповідача позивачу дійсно була завдана моральна шкода, проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою моральну шкоду у розмірі 3000 грн., яку стягує з відповідача на користь позивача.

Виходячи з вищенаведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат провести відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 141, 259,264, 265 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Харківмісьгаз» (, адреса державної реєстрації 61004 м. Харків, вул..ю Москалівська ,57/59) на користь ОСОБА_1 ( ід.н НОМЕР_3, яка зареєстрована за адресою місця проживання ІНФОРМАЦІЯ_1) матеріальну шкоду у розмірі 39 575 грн., моральну шкоду у розмірі 3000 грн., витрати на проведення дослідження у розмірі 800 грн., судовий збір у розмірі 640 грн., а всього 44015 грн..

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 26.02.2018 року.

Суддя І.В. Іванова