Справа № 183/2582/16
№ 4-с/183/34/18

У Х В А Л А
01 листопада 2018 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця, -
31.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на дії та постанову державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2, в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, в якій просить:
- прийняти скаргу, відкрити провадження та зобовязати Новомосковський міськрайонний ВДВС надати суду копію виконавчого провадження, завірену належним чином;
- визнати неправомірними дії державного виконавця Новомосковського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2;
- зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження № 53853746;
- постановити окрему ухвалу, в звязку з порушенням законодавства та виявлені чисельні недоліки державного виконавця та направити до органів досудового розслідування.
Вивчивши подану скаргу, вважаю за необхідне залишити її без руху, виходячи з наступного.
У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У відповідності до п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в Законі України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються відповідні положення норм ЦПК України щодо залишення її без руху.
У відповідності до п.3,4 ст. 185 ЦПК України заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
ОСОБА_1 у своїй скарзі наголошує на тому, що державним виконавцем не в повному обсязі виконане судове рішення, внаслідок чого ним недоотримано суму боргу у розмірі 32,75 грн., тому просить зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження.
При цьому скаржником не враховано вимоги ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення, разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку.
Таке ж застереження щодо зобовязання до вчинення певних дій судом міститься у п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», яким передбачено, що суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.
Як норми Закону України «Про виконавче провадження», так і норми процесуального закону містять перелік рішень, дій чи бездіяльність державного виконавця, які можуть бути оскаржені, в тому числі в судовому порядку, однак ОСОБА_1 у своїй скарзі не просить скасувати жодне рішення, прийняте державним виконавцем, при цьому вважає, що суд повинен постановити окрему ухвалу щодо чисельних порушень діяльності державного виконавця Хрол В.М.
Вивчивши подану заяву, вважаю за необхідне залишити її без руху, виходячи з наступного.
Виходячи з положень вимог ч. 9 ст. 10 ЦПК України щодо аналогії права, суд з метою недопущення порушення принципу диспозитивності, закріпленого у ст. 13 ЦПК України, керуючись ст.ст. 175, 185, 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -
п о с т а н о в и в:
Залишити без руху скаргу ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця.
Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху, для усунення її недоліків.
Розяснити заявникові, що у разі не виконання цієї ухвали, у зазначені вище строки, скарга буде вважатися не поданою та повернута стороні виконавчого провадження.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.