Справа №705/4397/18
2/705/2326/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно. В якості відповідача в позові вказана ОСОБА_2.

В позові ставиться питання:

«…1. Прийняти позовну заяву до провадження.

2. Витребувати з Державної нотаріальної контори спадкову справу.

3. Допитати в якості свідків наступних осіб:

- ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

- ОСОБА_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

4. Постановити рішення, згідно якого встановити факт постійного проживання однією сімєю ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що помер 14 лютого 2015 року з 8 вересня 2009 року і до моменту смерті, в квартирі № 131, що знаходиться за адресою: вул. Більшовицька (Мазепи), 5 «б».

5. Визнати ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги після смерті ОСОБА_5, який помер 14 лютого 2015 року.

6. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на ? часину двокімнатної квартири загальною площею 48,4 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Більшовицька (Мазепи), буд. 5 «б», кв. 131, м. Умань.

7. Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на грошові кошти в розмірі 5051,89 грн., що знаходиться на рахунку № 14432 в Державному Ощадному банку України установа № 10023/0352...».

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте, вирішуючи питання про відкриття провадження по справі, суди повинні перевірити відповідність вимог, з якими позивач звертається до суду для захисту, а також дотримання ним вимог, передбачених ст.ст.175,177 ЦПК України.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

В порушення вимог п. п. 4, 5, 6 частини 3 статті 175 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

Також в позовній заяві, що стосується вище вказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини (докази на наявність підстав для предявлення позову до ОСОБА_2, докази про відсутність інших спадкоємців на момент звернення до суду та наявність спору про право цивільне, оскільки в позові також прямо ставиться питання про встановлення факту, відсутні підстави визначення ціни позову, тощо).

До матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 долучила постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2015 року, а на момент звернення до суду обставини могли змінитися (із врахуванням його предмету та підстав).

Відповідно до ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Ціна позову має важливе значення, насамперед, для правильного визначення судового збору, що підлягає сплаті під час звернення до суду. Проте, позивачем ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви додано висновок про вартість обєкта оцінки, який не містить ніяких реквізитів документу та не може самостійно вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того, в акті канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.10.2018 року № 111 вказано, що під час прийняття позовної заяви від ОСОБА_1 в м. Умані виявлено недоліки у додатках, а саме: відсутній оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір » від 08.07.2011 року (з наступними змінами та доповненнями) ставки судового збору станом на 01.01.2018 року встановлюються: для вимог немайнового характеру 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подачу до суду позовних заяв майнового характеру сплачується 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, встановлено, що заявник звертається до суду з вимогами про встановлення юридичного факту та про визнання права власності на спадкове майно, що є окремою вимогою за яку судовий збір також підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

На підтвердження оплати судового збору до Уманського міськрайонного суду Черкаської області необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Крім того, позивачем у тексті позовної заяви ставиться питання про виклик свідків, а саме: «…Допитати в якості свідків наступних осіб:

- ОСОБА_3, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

- ОСОБА_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4». При цьому, статтею 91 ЦПК України передбачено, що виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються: його імя, місце проживання (перебування) або місце роботи; обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі. Одночасно, у ст. 93 ЦПК України, вказано, що учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Ухвала судді Уманського міськрайонного суду про залишення позовної заяви без руху була винесена 16 жовтня 2018 року, в якій було встановлено строк «…для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали…» та направлена позивачу за вих. № 20845 від 16.10.2018 року за вказаною в позові адресою, - АДРЕСА_1.

Як вбачається з відмітки на поштовому конверті, що повернувся на адресу суду, повідомлення повернулося «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти и або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 недобросовісно користується наданими їй процесуальними правами.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов'язків зі сторони позивача ОСОБА_1 суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове майно,- визнати неподаною та повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко