РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

при секретарі - Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державний нотаріус Одинадцятої державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Харківській області Степанець О.Б., про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її колишній чоловік ОСОБА_4. На момент смерті останньому належала на праві спільної сумісної власності з їх сином ОСОБА_2 частина однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2. Вказана квартира була набута ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 16.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №3524. Квартира була набута за спільні кошти позивача та її чоловіка. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.07.2014 року шлюб між нею та її покійним чоловіком було розірвано. Оскільки ОСОБА_4 на момент смерті на праві власності належало ? частина квартири АДРЕСА_1, то ця частка ділиться між позивачем та відповідачем по ? частині вказаної квартири. Зазначає, що єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_2 На момент смерті колишній чоловік позивача у шлюбі не перебував, інших дітей не мав. Після смерті ОСОБА_4 позивач звернулась з заявою до Державного нотаріуса Одинадцятої державної нотаріальної контори ГТУЮ у Харківській області Степанець О.Б., щодо оформлення свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з подружжя на ? частину зазначеної квартири. Однак, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, в зв'язку з тим, що на момент сперті ОСОБА_4 вони не мали статусу «подружжя».

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмові заперечення, відповідно до яких просив задовольнити позовні вимоги позивача.

Третя особа у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Позивач та ОСОБА_4 перебували у шлюбі з 05.08.1989 року. У шлюбі у них народився син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2).

16.12.2004 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була набута квартира АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №3524.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.07.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 04.07.2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.04.2017 року, виданої державним нотаріусом одинадцятої державної нотаріальної контори ГТУЮ у Харківській області Степанець О.Б., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, яке видається у разі смерті одного з подружжя на ? частину квартири АДРЕСА_3, у зв'язку з тим, що на момент смерті ОСОБА_4 вони не мали статусу «подружжя».

З огляду на викладене, суд вважає, що є достатні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.60, 70, 72 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (іпн НОМЕР_1) право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.В. Ніколаєнко