Справа № 450/175/18 Провадження № 2/450/869/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 17.01.2017 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку яка розташована на території Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2, до складу спадкової маси після смерті якого, серед іншого увійшло право власності на вказану вище земельну ділянку.

Позивач на підставі рішення суду здійснила державну реєстрацію права власності на частину майно померлого, але не в змозі оформити за собою право власності на земельну ділянку, так як втрачений оригінал державного акта на право власності на таку. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить такі задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Частино 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, позивач ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «ОСОБА_6».

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим 07.07.2009 року.

До складу спадкової маси після смерті ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, серед іншого увійшло право власності на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_2, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,2871 га, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності серії НОМЕР_6 від 12.01.2011 року.

Як вбачається з довідки Борщовицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 26 від 15.01.2018 року, ОСОБА_1 з дня її народження була зареєстрована та проживала разом із своїм батьком ОСОБА_2, в АДРЕСА_1, та продовжує проживати в даному будинку до сьогоднішнього дня.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2, проживав у АДРЕСА_2 та являвся власником вказаної вище земельної ділянки, оригінал державного акту на яку був втрачений, та не може бути відновлений.

Згідно інформації приватного нотаріуса Леон М.В. від 17.01.2018 року № 14/01-16 у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку в с. Борщовичі відмовлено, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

З вищенаведених положень законодавства України, вбачається, що позивач, являється єдиними спадкоємцями майна свого батька ОСОБА_2, яка фактично прийняла спадщину після його смерті, та претендує на спадкове майно, оскільки постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не заявила про відмову від неї, але не може оформити за собою таке право власності із-за відсутності правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням наведеного вище, позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1233, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 247, 200, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0,2871 га, що належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності серії НОМЕР_6 від 12.01.2011 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМ. О. Кіпчарський