Справа № 442/5987/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Медведик Л.О.
Провадження № 22-ц/783/5754/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Мельничук О.Я.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ПАТ «Укртелеком», КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», про вилучення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИЛА:

11 серпня 2014 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вищезгаданим позовом. В підтвердження своїх позовних вимог посилалася на те, що 03.07.2014 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Л/о Баб»як Л.В. при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 складено акт опису та накладено арешт на: автонавантажувач «САМЕL» 2,5 т жовтого кольору; автонавантажувач 1,5 т КМ «РЕКС» жовтого кольору; циркулярний станок; швелер металевий довжиною 8 м в кількості 2 шт.; бетонні вироби (жолоб 25 см., в кількості 1 палета); пиломатеріали об»ємом 2 куб.м; труби металеві (діаметром 300, довжиною 6 м); балони металеві (в кількості 7 штук), бочки металеві (в кількості 13 штук), каністру (об»єм - 1000 л). Вказувала на те, що ОСОБА_5 не є власником переліченого майна, оскільки вищезгадане майно вона купила в останнього на підставі договору купівлі-продажу від 10.10.2008 року. Під час складання акту вона була відсутня, однак був присутній її син, який неодноразово повідомляв про те, що ОСОБА_5 не є власником майна, на яке виконавець накладає арешт. Проте, на його зауваження державний виконавець не реагував, а в присутності двох понятих склала акт опису та арешту майна. Вважає, що державний виконавець не вжив усіх необхідних заходів для виявлення місцезнаходження майна боржника, а тому звернулася з вищезгаданим позовом до суду.

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Знято арешт із майна, зазначеного в акті опису та арешту майна ВДВС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області від 03.07.2014 року: автонавантажувача «CAMEL» 2,5 т жовтого кольору; автонавантажувача 1,5 т КМ «РЕКС» жовтого кольору; циркулярного станка; швелера металевого довжиною 8 м в кількості 2 шт.; бетонних виробів (жолоб 25 см, в кількості 1 палета); пиломатеріалів об'ємом 2 куб.м; труби металевої (діаметром 300, довжиною 6 м); балонів металевих (в кількості 7 штук), бочок металевих (в кількості 13 штук), каністри (об'єм - 1000 л).

Рішення суду оскаржила ОСОБА_4

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції був зобов'язаний залучити її до участі у справі, оскільки позовні вимоги впливають на її права та обов'язки як особи, якій на відповідне зберігання передане майно, арешт з якого знято. Стверджує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази укладення договору купівлі-продажу 10.10.2008 року та проведення оплати товару за ним, а тому вважає, що відсутні підстави стверджувати, що позивач є власником майна, на яке накладено арешт. Звертає увагу на те, що серед майна, на яке накладено арешт, є транспортні засоби, однак жодного документа в підтвердження їх належності позивачу суду не було представлено. Вважає, що зазначений договір купівлі-продажу є фіктивним та укладений з метою приховати майно від виконання в майбутньому рішення про стягнення грошових коштів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про заперечення вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 п.3 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 фактично звернулася до суду з позовом до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, треті особи - ОСОБА_5, ПАТ «Укртелеком», КП «Туристичний комплекс «Дрогобич», про зняття арешту з майна

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI).

Згідно з ч.1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 не була учасником справи у суді першої інстанції.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків останньої, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або містити судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення слід вважати таким, що прийнято про права та обов'язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в описовій чи мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов'язки цих осіб, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки останніх.

Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов'язки цієї особи.

З рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року вбачається, що в описовій, мотивувальній чи в резолютивній частині такого, будь-яких висновків суду щодо прав та обов'язків ОСОБА_4 не міститься й такі судом першої інстанції не розглядались.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що права та інтереси ОСОБА_4 не порушені, а тому відповідно до ст. 362 ЦПК України, апеляційне провадження слід закрити.

Керуючись п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Закрити апеляційне провадження в справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 04 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, за участю третіх осіб: ОСОБА_5, ПАТ «Укртелеком», КП «Туристичний комплекс «Дрогобич» про вилучення майна з-під арешту.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 26.01.2018 року

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Мельничук О.Я.