Житомирський апеляційний суд
Справа №292/607/17 Головуючий у 1-й інст. Рябенька Т. С.
Категорія 50 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №292/607/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області, ухвалене 07 червня 2018 року суддею Рябенькою Т.С. у смт. Пулини, повний текст рішення складено 11 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, вимоги якої 17.04.2018 уточнила (а.с.29) та просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? щомісячного доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до початку стягнення аліментів за судовим наказом, тобто до 26.10.2017. Крім цього, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання в сумі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та її утримання не надає.

Рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на малолітнього сина ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2017 і до 26.10.2017.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 11.07.2017 і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір 1409,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення.

На його думку, суд першої інстанції неправильно визначився з розміром стягнутих з нього судових витрат, залишив без уваги наявність судового наказу від 27.10.2017 про стягнення з нього аліментів та безпідставно не закрив провадження у справі. Також, вважає, що суд помилково прийняв до розгляду заяву позивачки про уточнення позовних вимог, оскільки подання такої заяви не передбачено цивільним процесуальним законом. Крім цього, при вирішенні спору не враховано його матеріальне становище, яке не дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дружини у визначеному судом розмірі.

ОСОБА_2 надіслав заяву, у якій просив розглядати апеляційну скаргу у його відсутність, задовольнити її вимоги із зазначених у ній підстав.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у її відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За змістом ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України).

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 07 лютого 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з матір'ю, батьки не дійшли згоди щодо участі в утриманні дитини. ОСОБА_2 офіційно не працює, працездатний, отримує нерегулярний дохід, на його утриманні не перебувають непрацездатні батьки, інші малолітні чи неповнолітні діти. ОСОБА_1 отримує допомогу при народженні дитини, розмір якої становить 860 грн щомісячно.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина в розмірі ? частини його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи ОСОБА_2 щодо незгоди з розміром стягнутих з нього аліментів на утримання дитини суд апеляційної інстанції не приймає, оскільки останній інвалідом не являється, є працездатним, на його утриманні не перебувають непрацездатні батьки, інші малолітні чи неповнолітні діти. Визначений судом розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно прийняв до розгляду заяву позивачки про уточнення позовних вимог, оскільки подання такої заяви не передбачено цивільним процесуальним законом, є помилковим, так як заява ОСОБА_1 від 17.04.2018 є фактично заявою про зменшення розміру позовних вимог у частині періоду стягнення аліментів.

Видача судом 27.10.2017 судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина сторін не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі, оскільки позивач звернулась із позовом 11.07.2017, а аліменти стягнуті судом від дня пред'явлення позову і до дати видачі судового наказу. Крім того, судовий наказ відповідачем не оспорювався і є чинним.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачка не довела суду обставин можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу, що є її обов'язком відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідач виїжджає на роботу за межі України, отримує дохід, достатній для її утримання у визначеному нею розмірі, належними та допустимими доказами не підтверджені.

Тому, рішення суду у цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

У зв'язку з цим, підлягає зміні судове рішення у частині стягнутих з відповідача в дохід держави судових витрат шляхом зменшення суми судового збору з 1409,60грн до 640 грн.

Рішення суду у частині стягнення аліментів на утримання дитини є законним і обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років скасувати, ухваливши у цій частині нове судове рішення про відмову у позові.

Рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 07 червня 2018 року в частині стягнення судових витрат змінити, зменшивши суму судового збору з 1409,60 грн до 640 грн.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 08 листопада 2018 року.