ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі :

головуючого судді: Осаулової Н.А .,

за участю секретаря: Криворучко А.Є.,

з участю представника позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом.

Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла його дружина ОСОБА_3, після смерті якої залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом. 15 лютого 2017 року він подав до Фастівської державної нотаріальної контри заяву про прийняття спадщини, проте отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний будинок він не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Тому, змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача - Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності та ухвалити рішення згідно з Законом.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 30 серпня 2013 року у виконавчому комітеті Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 2 та підтверджено Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 30 серпня 2013 року. (а.с.15).

Як вбачається, із Свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_3 від 19 грудня 2016 року ОСОБА_3 померла, ІНФОРМАЦІЯ_5 року. (а.с.9).

З матеріалів спадкової справи № 64/2017, заведеної після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року вбачається, що позивач 15 лютого 2017 року звернувся до Фастівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої дружини. (а.с.30).

Так, 13 жовтня 2017 року Фастівським районним державним нотаріусом ОСОБА_4 позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті дружини ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,4565 га, з кадастровим номером НОМЕР_4 що розташована на території Пилипівської сільської ради, масив - землі власників земельних часток (паїв), АДРЕСА_2 (а.с.57)

Проте, 05 грудня 2017 року у видачі Свідоцтва про право власності на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_3 нотаріусом було відмовлено, оскільки позивачем не надано правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок та рекомендовано звернутися до суду. (а.с.61).

Відповідно до Довідки Комунального підприємства Фастівської міської ради «Фастівське бюро технічної інвентаризації», від 20 червня 2017 року № 749, станом на 01 січня 2013 року за адресою: АДРЕСА_4 по праву приватної власності не зареєстрований. Первинна інвентаризація домоволодіння проведена 16.02.2017 року на ім'я ОСОБА_3. (а.с 14).

З Довідки № 55 від 25 січня 2017 року, виданої Пилипівською сільською радою Фастівського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_3, дійсно проживала та була зареєстрована АДРЕСА_5 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року. (а.с.3).

Окрім того, з Витягу по господарських книг за 1977-2020 року № 307 від 23 жовтня 2017 року, головою двору будинку АДРЕСА_6 є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Разом з тим, з Довідки для прийняття спадщини № 56 від 25 січня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 на день своєї смерті була зареєстрована в АДРЕСА_7, інших зареєстрованих осіб в даному будинку немає. (а.с.5).

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України).

Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам та те, що позивач не має іншого шляху, окрім судового, для вирішення свого порушеного права, суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Фастівського міськрайонного суду Київської області.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 10, 13, 81, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 392, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. 41 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_8, в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2018 року.

СУДДЯ