Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.18 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.,

за участю секретаря судового засідання Павлова О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 3-я особа - Державний професійно-технічний навчальний заклад «Привільський професійний ліцей», -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила поновити її на роботі прибиральниці службових приміщень ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей», стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2017 р. по день поновлення на роботі.

В обґрунтування позову зазначила, що була прийнята на посаду прибиральниці службових приміщень Лисичанського професійного ліцею, відповідно до наказу № 50-к від 20.09.2010р. Наказом № 92-к від 31.08.2017 позивачка була звільнена з роботи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, у звязку зі скороченням штату з посади прибиральниці службових приміщень. 21.06.2017 МОН України було видано наказ № 885 про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області. Виконання вказаного наказу, головою комісії державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» ОСОБА_3, проведено з грубими порушеннями КЗпП України за скороченням штату. Головою комісії з припинення ОСОБА_3 30.06.2017 до профспілкового комітету ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» було надано подання про звільнення робітників ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей». Профспілковий комітет ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» на своєму засіданні 12.07.2017 відхилив розгляд даного подання, у звязку з масовим зауваженнями, проте комісія з припинення не взяла до уваги рішення профкому. 29.06.2017 видано наказ № 120 про попередження працівників щодо реорганізації навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області. Вказаний наказ не містить чітких формулювань щодо скорочення чисельності працівників, зокрема п. 1 наказу викладено наступним чином: «Попередити під підпис про наступне можливе звільнення робочих місць та можливе скорочення штату….». Вважає, що належним чином про скорочення штату повідомлена не була, відповідачем не враховано переважне право на залишення працівника на роботі, не пропонувалось перейти на іншу роботу, накази про припинення трудового договору не містять посилання на підстави звільнення, а тому вона змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що працювала у ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» прибиральницею службових приміщень. 31 серпня 2017 року була звільнена з роботи у звязку зі скороченням штату. 31.08.2017 року було видано трудові книжки. Ніяких інших посад не пропонувалось. Просила поновити її на роботі та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 01.09.2017 р. по день поновлення на роботі.

Представник відповідача і 3-ї особи в судовому засіданні позов не визнав, надав письмові заперечення, в яких зазначив, що згідно з наказом МОН України від 21.06.2017 № 885 «Про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області», діяльність Державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей», припинено. Вказаний навчальний заклад приєднано до Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» згідно передавального акту. З цієї причини позивача було звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у звязку з припиненням діяльності ліцею та скорочення її посади. Пропозиції щодо виконання іншої роботи позивачу ОСОБА_1, враховуючи відсутність вакантних посад у ДПТНЗ «Привільський професійний ліцей» не пропонувалися, тобто адміністрація ліцею не могла працевлаштувати позивача, не звільнивши іншого працівника навчального закладу. Станом на 01.09.2017 р. в зазначеному навчальному закладі крім сторожів немає ні учнів, ні викладачів, ні майстрів виробничого навчання. Навчальний процес не відбувається, діяльність ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» припинено шляхом приєднання до ДПТНЗ «Привільський професійний ліцей». Позивач порушила вимоги ч.1 ст.233 КЗпП України щодо строків звернення до суду з цим позовом, оскільки заявою у справах про звільнення працівник може звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду від 06.11.1992р. №9 абз.2 п.19 в редакції постанови ВСУ від 26.10.1995 р. №18 визначено наступне: при ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку, що сталося з позивачем. Таким чином, звільнення відбулося у відповідності до діючого законодавства. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Стаття 43 частини 1-3, 8 КЗпП України передбачає, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації)… статті 40… цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник…

У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п'ятнадцятиденний строк обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з'явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності.

Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Згідно ст. 104 ч.1, 2 ЦК України , юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ст.106 ч.1 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

В судовому засіданні встановлено, що позивач працювала на посаді прибиральниці службових приміщень Державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей».

Згідно п.п.1-3, 5 наказу міністра Міністерства освіти і науки України №885 від 21 червня 2017 р. «Про реорганізацію професійно-технічних навчальних закладів міста Лисичанська Луганської області» шляхом приєднання до Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей» був припинений ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» , правонаступником якого став Державний професійно-технічний навчальний заклад «Привільський професійний ліцей». Департаменту науки і освіти ЛОДА було доручено попередити керівників учбових закладів про вивільнення працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.8,9).

29 червня 2017 р. ОСОБА_3, що входить до складу комісії з припинення та має право підпису, видав наказ № 120 від 29 червня 2017 р. «Про попередження працівників ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» про звільнення та скорочення штату 29.08.2017 року за списком згідно додатку № 1, надіслав подання голові профспілкового комітету ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» (далі Ліцей) про надання згоди на масове звільнення робітників ліцею, серед який була і позивач ОСОБА_4 у звязку зі скороченням штатів на підставі п.1 наказу МОН №885 від 21.06.2017 р. (а.с.11,12).

Наказом № 92-к від 31 серпня 2017 р. позивач з 31 серпня 2017 р. була звільнена із займаної посади (а.с.7). З наказом про звільнення була особисто ознайомлена 31.08.2017 року ( а.с.7).

Відповідно до п.8 ст. 43 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніше як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборчого органу первинної профспілкової організації, суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації в дачі згоди на звільнення працівника розглядає справу по суті.

У даному випадку суд не зупиняв провадження у справі для одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей» в дачі згоди на звільнення працівника, оскільки учбовий заклад був ліквідований. Документи щодо проведення скорочення штату до ДПТНЗ «Привільський професійний ліцей» не передавались, відповідно повідомлення представника відповідача.

Суд вважає, що позовні вимоги про поновлення на роботі задоволенні бути не можуть .

Згідно ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення.

Відповідно до ст. 36 ч.3,ч.4 КЗпП України зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників ( п.1 ч. 1 ст. 40). У даному випадку відповідач не змінює підпорядкування; наказом про його припинення передбачено скорочення штату у звязку із приєднанням до іншого учбового закладу; результатом реорганізації відповідача є його припинення як юридичної особи, тому і супроводжується скороченням штату, тобто попереднє місце роботи позивача не зберігається.

Крім того судом було встановлено, позивач не був звільнений до початку реорганізації і не була переведена у визначеному законодавством порядку до Державного професійно-технічного навчального закладу «Привільський професійний ліцей». Передбачене ст.42 КЗпП України переважне право не може бути застосовано до спірних правовідносин, бо, наказом МОН №885 передбачене повне скорочення працівників ДПТНЗ «Лисичанський професійний ліцей», а наведена норма регулює питання переведення у межах однієї й тієї ж, а не різних установи, організації, підприємства.

Суд вважає, що передбачений ст.233 ч.1 КЗпП України місячний строк звернення до суду позивачкою пропущений. З заявою про поновлення пропущеного строку позивачка не зверталась, на поважність причин пропущення строку звернення до суду не посилалась.

Керуючись ст.ст. 10,12,80, 264-265 ЦПК України, ст. 40.ч1 КЗпП України, 104-107 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Лисичанський професійний ліцей» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 3-я особа - Державний професійно-технічний навчальний заклад «Привільський професійний ліцей» відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений 20.02.2018року

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко