"17" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.,
при секретарі Гноілек М.В.,
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Дніпровському районному центрі зайнятості Київського міського центру зайнятості з 21.04.2016р. по 23.01.2017 на обліку перебував ОСОБА_1
Відповідач подавав до позивача заяву від 20.04.2016р. з проханням надати статус безробітного, в якій зокрема зазначив, що через відсутність роботи не має постійного заробітку. Його було ознайомлено з правами та обов'язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг.
Наказом районного центру зайнятості від 21.04.2016 №HT 160421 відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» відповідачу був наданий статус безробітного з 21.04.2016р., а також було призначено допомогу по безробіттю з 27.04.2016р.
Наказом від 23.01.2017р. № HT 170123 відповідачу було припинено реєстрацію з 23.01.2017р. у зв'язку з працевлаштуванням.
В процесі звірки було отримано інформацію, що відповідач перебував в трудових відносинах з Київською обласною філією публічного акціонерного товариства «Укртелеком» з 19.04.2012р. по 15.04.2016р.
За результатами розслідування було складено акт з якого вбачається, що відповідач звільнений за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. В останній день роботи 15.04.2016р. працівник отримав невиробничу травму та надав лист непрацездатності з 15.04.2016р. до 06.05.2016р.
Тобто, на момент звернення до районного центру зайнятості відповідач приховав інформацію про те, що являється тимчасово непрацездатною особою і відповідно не був здатний приступити до роботи, що призвело до неправомірного надання статусу безробітного та виплати допомоги по безробіттю у розмірі 41 798,61 грн., у зв'язку з чим кошти повинні бути повернені.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, представник позивача Ярмолицька О.А. до суду подала заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, також просить розглянути справу без її участі.
Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 січня 2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 20.04.2016 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного центру зайнятості в місті Києві із заявою про надання (поновлення) статусу безробітного (а.с. 3).
У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, в тому числі не забезпечує себе роботою самостійно.
Наказом Дніпровського районного центру зайнятості від 05.07.2017 року №103 доручено направити повідомлення ОСОБА_1 з пропозицією добровільного повернення незаконно отриманих коштів (а.с. 7).
Вказаний лист ОСОБА_1 не отриманий у зв'язку з поверненням рекомендованого листа за закінченням встановленого строку зберігання (а.с. 9), виплачені кошти добровільно повернуті не були.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України «Про зайнятість населення» та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Як вбачаться з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.
Відповідно до листка непрацездатності серії АГЯ №294703 ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні з 15.04.2016р. до 07.05.2016р. (а.с. 5).
Тобто в розумінні Закону України «Про зайнятість населення» не був готовий та здатний приступити до роботи.
Згідно ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
За положенням ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн., від сплати якого був звільнений позивач при зверненні до суду.
Керуючись ст. 15, 16 ЦК України, ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», Законом України «Про зайнятість населення», ст. ст. 4, 12, 76, 81, 89, 133, 141, 223, 259, 265, 268, 273, 280, 281, 289, 354 ЦПК України суд,-
Позов Київського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Київського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю за період 27.04.2016 року по 21.01.2017 року у сумі 41 798 (сорок одна тисяча сімсот дев'яносто вісім) грн. 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмір 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - Київський міський центр зайнятості, місце знаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 47-б, ,

Відповідач - ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Судове рішення складене 17.01.2018 року.

Суддя