Дата документу 31.10.2018
Справа № 334/4182/18
Провадження № 2/334/2948/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. В позові зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2012року з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно.

На теперішній час в сімї позивача змінилося матеріальне становище, оскільки 13.08.2016 року у позивача в новому шлюбі народилася дочка ОСОБА_5. Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2017 року на її утримання з нього стягнено аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно.

Позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини до 1/6 частини усіх видів його доходу.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Суд заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2012року у справі №0814/9860/2012 (провадження №2/0814/3385/2012) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття, щомісячно, починаючи з 30.08.2012 року.

16.02.2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (після шлюбі - ОСОБА_6) був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №121556. (а.с.31)

20.05.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (після шлюбі - ОСОБА_1), був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС №169530. (а.с.8)

13.08.2016 року у позивача ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №320497, видане 23.08.2016 (а.с.10 )

19.01.2018 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/7527/17 (провадження №2/334/1457/18) з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.11.2017 року і до досягнення донькою повноліття. (а.с.9)

Відповідно до ст.192 СК України, п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення здоровя когось із них.

Відповідно до ст.182 СК України зазначені обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, але в будь-якому випадку, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має підстави для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів, оскільки після ухвалення Ленінським районним судом м. Запоріжжя рішення від 18.09.2012 року сімейний та матеріальний стан ОСОБА_1 змінився, у нього народилася донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина перебуває у відпустці по догляду за малолітньою донькою, позивач сплачує аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» зазначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року, визнається право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з пріоритету інтересів як неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та необхідності його матеріального забезпечення для всебічного розвитку, водночас при цьому не обмежуючи і матеріальне забезпечення малолітньої ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також і ОСОБА_8, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає законним та справедливим зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 до 1/6 частки усіх видів заробітку ОСОБА_1, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшений розмір аліментів належить стягувати з ОСОБА_1 після набрання рішенням суду законної сили.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. ст.182, 192 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_10 Юрійовича задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.09.2012 року, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, 17.12..ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частки його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 06 листопада 2018 р.

Суддя: Баруліна Т. Є.