Рішення

Іменем України

25 січня 2018 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської

області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.,

при секретарі Зіньковській Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в порядку регресу, у якому просить стягнути з ОСОБА_2, жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району користь ОСОБА_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти в розмірі 21 480 грн., 78 коп., 4 274 грн., 52 коп.- витрати від інфляції, 774 грн., 46 коп. - відсотків за користування грошовими коштами. Також стягнути з відповідачки в користь позивача судові витрати в сумі: 2 500 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір в розмірі 640 грн., сплачений позивачем при поданні позову, посилаючись на мотиви викладені ним у позовній заяві.

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, однак звернувся до суду із заявою, у якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, однак звернулася до суду з заявою про слухання справи у її відсутності, позов визнала та не заперечила проти його задоволення.

Суд, дослідивши подані докази, встановив наступне :

27 квітня 2007 року між ВАТ Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір №304/2007-Ф, за яким банк надав відповідачу кредит в сумі 5000 доларів США для проведення ремонту та благоустрою.

Також цього ж числа між ВАТ Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №2, у відповідності до п. 1.2. якого поручитель відповідає перед кредитором за зобовязаннями боржника у повному обсязі.

Відповідач по справі не виконала зобовязання із погашення кредиту перед банком та кредит повністю не сплатила.

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не передбачено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2010 року по цивільній справі №2-5035/10 за позовом ВАТ «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 по стягнення заборгованості за кредитним договором, позов банку було задоволено частково. Стягнуто солідарно з відповідачів в користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість по кредитному договору в розмірі 21 480 грн. 78 коп.

Судове рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Незважаючи на вказане рішення суду ОСОБА_2 жодних коштів банку не повертала.

Постановою від 20 січня 2014 року державного виконавця відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції накладено арешт на все майно, яке належало ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення в розмірі 21 480 грн. 78 коп. згідно виконавчого листа №205035/10 від 11 березня 2013 року.

Оскільки накладення арешту на майно позивача перешкоджало останньому у здійсненні ряду його субєктивних прав, а тому він змушений був одноосібно повернути всю суму несплаченого кредиту.

Згідно квитанції від 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 сплатив борг ВАТ «Комерційний банк «Надра» в розмірі 21 480 грн. 78 коп., виконавши таким чином боргові зобовязання ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором №304/2007-0 від 27 квітня 2007 року, отримавши право вимоги в порядку регресу до боржника та отримавши всі права кредитора у зобовязанні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1,2 статті 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобовязання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора в цьому зобовязанні, у тому числі й ті, які забезпечували його виконання, а кредитор, після виконання поручителем зобовязання, забезпеченого порукою, повинен вручити йому документи, що підтверджують це зобов'язання боржника. Оскільки перехід до поручителя прав кредитора у зобовязанні після виконання ним обовязку боржника відбувається в силу прямої вказівки в законі, будь - яких інших дій для переходу такого права вчиняти не потрібно.

У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Враховуючи викладене, з відповідача слід стягнути 4 274,52 грн. - інфляційних витрат та 774,46 грн. - відсотки за користування грошовими коштами ОСОБА_1

Відповідно до п.1,2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

14 листопада 2017 року позивачем було підписано договір про надання правової допомоги. В якості оплати за виконання умов вказаного договору позивачу було зараховано аванс в розмірі 2500 грн., який внесено на оплату послуг з надання правової допомоги згідно договору від 20 жовтня 2017 року (акт прийому-передачі грошових коштів). Заявлений розмір компенсації витрат на правову допомогу не перевищує граничного розміру їх компенсації, передбаченого Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти в розмірі 21 480 грн., 78 коп., 4 274 грн., 52 коп. інфляційні витрати, 774 грн., 46 коп. - відсотки за користування грошовими коштам.

Також слід стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Також слід стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 640 грн., сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 82, 137, 263, 265 ЦПК України, ст. 514, 526, 536,554, 556, 625, 1049 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, грошові кошти в розмірі 21 480 грн., 78 коп., 4 274 грн., 52 коп. інфляційні витрати, 774 грн., 46 коп. - відсотки за користування грошовими коштам.

Стягнути ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 жительки с. Плебанівка, Теребовлянського району в користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в розмірі 640 грн., сплаченого позивачем при зверненні з позовом до суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. МАЛЯРЧУК