АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1356/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року

в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 11.08.2017 року відкрите провадження у даній справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу про відкриття провадження у даній справі та постановити нову ухвалу про повернення позовної заяви для подачі до належного суду. Вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, за неповного з'ясування обставин справи, ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, які мають значення для справи. Зазначає, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до Дніпровського району м. Києва і безпідставно не було ураховано судом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XIIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 за договором про надання адвокатських послуг ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, наведених в ній.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відкриваючи провадження у справі, суддя виходив з того, що справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва і вимоги, передбачені ст. ст. 118-120 ЦПК України в редакції, що діяла на момент постановлення ухвали про відкриття провадження у справі, дотримано.

Колегія суддів погоджується із такими висновками судді та вважає їх правильними.

Стаття 353 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) визначає виключний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Зокрема, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені ухвали щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Як убачається з позовної заяви ТОВ «Перший український експертний центр» звернулося з позовною заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_3, який є власником квартири АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пунктом 42 Постанови Пленуму ВССУ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦКдо нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об'єктом якого є нерухоме майно тощо.

Як вбачається з позовної заяви, позивач ставить питання про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з відповідача як власника квартири АДРЕСА_1, що територіально відноситься до Дарницького району м. Києва, а тому в даному випадку діють правила виключної підсудності, і відповідно до ст. 114 ЦПК України ( в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали) даний позов повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо підсудності даного позову за зареєстрованим місцем проживання відповідача є необґрунтованими, посилання скаржника на необхідність застосування загальних правил територіальної підсудності, визначених ст. 109 ЦПК України ( в редакції, що діяла на момент постановлення оскаржуваної ухвали), є безпідставними, адже предметом даного позову є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з власника квартири, яка знаходиться у Дарницькому районі м. Києва.

Враховуючи зазначене, суддя обґрунтовано вважав, що справа підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

За викладених обставин колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу та залишає оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді:

Повний текст постанови складений: 23.02.2018 р.