Справа № 163/763/17
Провадження № 2/163/5/18
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Павлуся О.С.,

за участі секретаря Костюк Р.М.,

представника позивача Мельничука А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ПАТ КБ"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

21 березня 2017 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_3 уклали кредитний договір 25/К від 21.06.2007 року згідно якого ПАТ КБ "Приватбанк" зобов'язався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 200 000.00 (Євро ) на термін до 11.06.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку встановлених кредитним договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.12.2015 року останній має заборгованість за процентами за період з 24.06.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі - 22077,99 євро.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав і дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

У своїх письмових поясненнях від 13.09.2017 року відповідач позов не визнав, виходячи з положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в яких зазначено, що з дня визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, нарахування процентів припиняється. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25/К від 21.06.2007 року в розмірі 284160.62 (Євро), що відповідно до службового розпорядження НБУ від 23.06.2015 року складає 7015925.75 грн. відмовлено повністю.

Під час розгляду вищевказаної справи судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 21 червня 2007 року був укладений кредитний договір № 25/к, за умовами якого позивач надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 200 000 євро зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_2 зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки.

Кредитний договір був укладений за заявкою на отримання кредиту- мікро ПП ОСОБА_2 (в заявці вказано вид діяльності - транспортні перевезення) поданою відповідачу 27.07 2007 року.

Разом з тим судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Волинської області від 11 листопада 2009 року порушено провадження в справі № 1/90-Б за заявою боржника - СПД ФО ОСОБА_2 про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та накладено арешт на все майно та грошові кошти ОСОБА_2

Згідно постанови Господарського суду Волинської області від 18 листопада 2009 року, СПД ФО ОСОБА_2 визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено розпорядника майна (ліквідатора).

25 грудня 2009 року ПАТ КБ «Приватбанк» було подано до Господарського суду Волинської області заяву з вимогами до боржника - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, в якій останній просив суд визнати та внести до реєстру вимог кредиторів вимоги до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на загальну суму 3 759 302 грн. 34 коп., що складається в тому числі із заборгованості за кредитним договором 25/К від 21 червня 2007 року в розмірі 1 788 403 грн. 68 коп.

Зазначені вимоги були визнані Господарським судом Волинської області 17 лютого 2010 року та 3 березня 2010 року внесені до реєстру кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19 листопада 2014 року був затверджений представлений суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, ліквідовано Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, провадження в справі про банкрутство Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 постановлено було припинити.

Згідно ухвали Господарського суду Волинської області від 19 листопада 2014 року ліквідатором встановлено наявність зареєстрованого за банкрутом на праві власності рухомого майна. Будь - якого іншого майна, в ході ліквідаційної процедури виявлено не було. Під час відкриття ліквідаційної процедури ліквідатором було виявлено і отримано залишок готівкових коштів у боржника в сумі 17600,00 грн. Ліквідатором було проведено реалізацію шести вантажних транспортних засобів. Загальна сума коштів (виявлених у боржника і виручених від реалізації майна боржника) становить 1 350185,40 грн.

Кошти, отримані від реалізації майна банкрута СПД ФО ОСОБА_2. були розподілені ухвалами Господарського суду Волинської області від 29.10.1010 року та від 20.06.2013 року відповідно та зараховані отримувачам, визначеним резолютивною частиною перелічених вище ухвал суду, за мінусом коштів на розрахунково - касове обслуговування: п.3 - здійснено часткове погашення заборгованості третьої черги кредиторів (вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна громадянина - підприємця), а саме, на часткове погашення вимог Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі Філії «Волинське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 1 023 338,48 грн. Будь-якого іншого майна, належного боржнику на праві власності, та за рахунок якого можливо було б провести погашення вимог кредиторів, арбітражним керуючим не виявлено.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи вказану норму, суд при винесенні рішення не з'ясовує вищевикладених обставин справи.

Відповідно до вимог ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Стаття 53 ЦК України визначає, що фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»( в редакції, що діяла в період розгляду справи про банкрутство) визначає загальні положення про банкрутство громадянина-суб'єкта підприємницької діяльності.

Як зазначалося вище, постановою Господарського суду Волинської області від 18 листопада 2009 року СПД ФО ОСОБА_2 було визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено розпорядника майна (ліквідатора).

В подальшому, ухвалами Господарського суду Волинської області від 29.10.2010 року та від 20.06.2013 року здійснено часткове погашення заборгованості третьої черги кредиторів (вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна громадянина - підприємця), а саме, на часткове погашення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Волинське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 1 023 338,48 грн. Непогашеними залишились 3 249 738,39 грн., із яких вимоги третьої черги заборгованості в сумі 2 707093,34 грн. (вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Волинське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк»), вимоги шостої черги на загальну суму 80900,73 грн, із яких вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Філії «Волинське головне регіональне управління ПАТ КБ «Приватбанк» на суму 28870,52 грн. Між тим, арбітражним керуючим будь-якого іншого майна, належного боржнику на праві власності, та за рахунок якого можливо було б провести погашення вимог кредиторів, виявлено не було.

Відповідно до п.6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла в період розгляду справи про банкрутство) вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Вищевказаним рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року в справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, яке береться до уваги в порядку ч.4 ст.82 ЦПК України, виходячи з положень п.6 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла в період розгляду справи про банкрутство) встановлено факт відсутності у ОСОБА_2 заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором № 25/К від від 21 червня 2007 року через завершену процедуру його банкрутства. В зазначеній справі заявлялись вимоги про стягнення і тіла кредиту, і процентів за період з 25.06.2007 року по 23 червня 2015 року.

За таким умов, враховуючи, що спір з приводу стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 25/К від від 21 червня 2007 року знаходився на вирішенні Господарського суду Волинської області в межах справи про банкрутство, вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21 червня 2007 року в розмірі 1 788 403 грн. 68 коп. визнані, включені до реєстру кредиторських вимог та частково задоволені, виходячи із недостатності майна, і рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 24 лютого 2016 року встановлено відсутність боргу щодо самого тіла кредиту, підстав для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за процентами за неналежне виконання зобов'язань за вищевказаним договором за період з 24.06.2015 року по 31.12.2015 року немає, оскільки останні в силу вищевказаних положень вважалися на той момент припиненими шляхом погашення.

Крім цього, згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла в період розгляду справи про банкрутство) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання громадянина-підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строки виконання зобов'язань громадянина-підприємця вважаються такими, що настали; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших фінансових (економічних) санкцій за всіма зобов'язаннями громадянина-підприємця.

Отже, з дня визнання ОСОБА_2 банкрутом нарахування процентів повинно було бути припиненим.

Суд звертає увагу, що положення ст.52 ЦК України регулюють відповідальність фізичної особи - підприємця під час здійснення підприємницької діяльності. У разі ж застосування процедури банкрутства за заявою самого підприємця наступають наслідки, передбачені ч.2 ст.49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону на час визнання ОСОБА_2 банкрутом. В іншому разі, застосування ст.52 ЦК України втрачає будь-який зміст дії вказаного Закону України як направленого на відновлення платоспроможності учасника господарських правовідносин. Про це свідчить і абз.2 ч.2 ст.49 Закону, який встановлює певні виключення із загального правила про звільнення боржника від вимог кредиторів щодо певних зобов'язань - відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, а також інші вимоги особистого характеру.

Виходячи з вищевказаних положень, та обставин справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є безпідставними, а тому в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» слід відмовити.

Судові витрати по справі - сплачений позивачем судовий збір, не підлягають стягненню на підставі ст. 141 ЦПК Ураїни.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В позові ПАТ КБ"Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1, РНКОПП НОМЕР_1.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь