Ухвала

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 481/1243/16-ц

провадження № 61-22922св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Стрільчука В. А.,
суддів:Кузнєцова В. О., Ступак О. В. (суддя-доповідач),Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_6,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року у складі колегії суддів: Базовкіної Т. М., Кушнірової Т. Б., Яворської Ж. М.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору від 27 лютого 2014 року ОСОБА_6 отримав кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7 400,00 грн зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на те, що відповідач порушує кредитні зобов'язання та має станом на 06 листопада 2016 року заборгованість розмірі 60 745,60 грн, яка складається з: 7 199,50 грн - заборгованості за кредитом; 47 177,26 грн - заборгованості за процентами за користування кредитом; 3 000,00 грн - заборгованості за пенею та комісією; 500,00 грн - штрафу (фіксована частина); 2 868,84 грн - штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «ПриватБанк» просило його позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість.

У грудні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» із зустрічним позовом, в якому, посилаючись на те, що він не приєднувався до договору про надання банківських послуг, договір не відповідає вимогам статті 28 ЦК України, просив визнати недійсним кредитний договір від 27 лютого 2014 року.

Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 11 січня 2017 року первісний та зустрічний позов об'єднані в одне провадження.

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суму боргу за кредитним договором від 27 лютого 2014 року б/н у розмірі 60 745,60 грн та сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1 378,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» довело факт укладання кредитного договору із ОСОБА_6, отримання ним кредитних коштів та порушення умов зобов'язання.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 02 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішення апеляційного суду обґрунтовано тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кредитний договір від 27 лютого 2014 року б/н укладений, а ОСОБА_6 отримано і використано кредитні кошти, тому підстав для стягнення із ОСОБА_6 нарахованої позивачем заборгованості за договором у зв'язку з неналежним виконанням саме договірних зобов'язань немає. Крім того, не може бути визнаний недійним правочин, який не вчинено.

Окремою ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року доведено до відома голови Апеляційного суду Миколаївської області для застосування належного реагування про порушення суддею Новобузького районного суду Миколаївської області ОСОБА_8 норм процесуального законодавства у цій справі, зокрема частини другої статті 195 ЦПК України 2004 року.

Окрема ухвала обґрунтована тим, що суддя ОСОБА_8, перебуваючи в нарадчій кімнаті у цій цивільній справі № 481/1243/16-ц, розглянула справу № 481/27/17 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, чим порушила таємницю нарадчої кімнати.

У березні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року, в якій, посилаючись на порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права,просить скасувати указане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач підписуючи анкету-заяву 27 лютого 2014 року підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом від 26 березня 2010 року № СП-2010-256 та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку, складає між ним та банком кредитний договір; факт отримання відповідачем кредитної картки «Універсальна» з лімітом 7 400,00 грн підтверджується фотографією, яка наявна в матеріалах справи; доказами користування карткою є виписка з рахунку відповідача; відповідач не лише знімав грошові кошти із картки, але й частково погашав заборгованість за кредитом, що вказує на факт укладення договору між сторонами у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі, а ухвалою від 09 листопада 2017 року зазначену справу призначено до судового розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільну справу передано Верховному Суду.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк».

Перевіривши матеріали справи, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про

відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом

касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим

Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2018 року передано на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільну справу № 755/20484/15-ц (провадження № 61-6992св18).

Постановляючи вказану ухвалу, Верховний Суд у справі, яку передано на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, виходив із наявності підстави, передбаченої частиною першою статті 403 ЦПК України.

Передаючи на розгляд Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду цивільну справу № 755/20484/15-ц, Верховний Суд виходив із наявності протилежних за змістом висновків щодо застосування судом касаційної інстанції положень статті 634 ЦК України, в одних рішеннях Верховний Суд встановлює, що Умови і правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, в інших, що відсутність підпису на зазначених Умовах та правилах, на погодження із якими є посилання у підписаній позичальником анкеті-заяві, не свідчить про те, що їх неможливо вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Вбачається, що оскаржувані судові рішення у цій справі та оскаржувані рішення, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 755/20484/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 481/1243/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про визнання кредитного договору недійсним,за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 14 березня 2017 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 755/20484/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний О. В. Ступак Г. І. Усик