Номер провадження: 22-ц/785/2384/18
Номер справи місцевого суду: 520/842/14
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О.І.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про самовідвід

23.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Цихиселі Л.Р.,

представника ДП «ІМТП» Карпуна Є.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні самовідвід суддів ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року про повернення заяви та на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, внесення змін у записи в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

27 січня 2014 року ОСОБА_4 надав до Київського райсуду м. Одеси позов, у якому виклав такі вимоги:

1.Відповідно до постанови президії Одеського обласного суду від 26.04.1989 року, ухвали апеляційного суду Одеської області від 18.01.2006 року та його ж рішення від 02.06.2006 року прийняти до нового розгляду його - ОСОБА_4 - позови до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі - ДП «ІМТП») від 21.05.1988 р., 26.09.1988 р., 02.03.1989 р. про звільнення з порту з підстав, визначених КЗпП УРСР, про стягнення заробітної плати, про стягнення зарплати за вимушений прогул, провадження по яким було втрачено внаслідок фальсифікації справ;

2. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.10.1987 р. і постанови президії Одеського обласного суду від 26.04.1989 р. зобов'язати відповідача в порядку п.2.10. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок …», виключити з трудової книжки записи: №22, зроблений на підставі підробленого наказу №257/л, №23 і №24, зроблені в порушення ст. 48 КЗпП;

3. Зобов'язати ДП «ІМТП» скасувати підроблений параграф 2 в наказі №25 від 30.12.1986 р.; дисциплінарний наказ №160/л від 16.08.1988 року; незаконний наказ №37/л від 21.02.1989 р.;

4. Зобов'язати ДП «ІМТП» видати наказ про розірвання трудового договору, укладеного 06.07.84 р. з ОСОБА_4, з підстав, визначених ч.1 ст.38 КЗпП України (у зв'язку з виходом на пенсію);

5. Стягнути з ДП «ІМТП» заробітну плату, розмір якої на підставі висновку Профкому від 17.10.1988 року не є предметом спору, та середній заробіток за час вимушеного прогулу (25 років,10 місяців 19 днів), що з урахуванням індексу інфляції складає 948 606,86 грн.;

6. Стягнути з ДП «ІМТП» на відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

02 вересня 2014 року ОСОБА_4 надав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій перерахував усі раніше викладені вимоги, зазначивши, що з порту підлягає стягненню заробітна плата, що не є предметом спору, яка складається з 121,24 крб. - за довідкою бухгалтерії, 455,6 крб. - компенсація за надурочну роботу і роботу у вихідні дні, 462 крб. - доплата за сумісництво.

В судовому засіданні позивач підтримав такі вимоги:

1. Поновити строк для звернення до суду з цим позовом;

2. Зобов'язати ДП «ІМТП» видати наказ про розірвання трудового договору, укладеного 06.07.1984 р. з ОСОБА_4, з підстав, визначених ч.1 ст.38 КЗпП України (у зв'язку з виходом на пенсію);

3. Відповідно до рішення Київського райсуду м. Одеси від 05.10.1987 р. і постанови президії Одеського обласного суду від 26.04.89 р. зобов'язати відповідача в порядку п.2.10. «Інструкції про порядок ведення трудових книжок …», виключити з трудової книжки записи: №22, зроблений на підставі підробленого наказу №257/л, №23 і №24, зроблені в порушення ст. 48 КЗпП;

4. Стягнути з ДП «ІМТП» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до положень ст.117 КЗпП;

5.Стягнути з ДП «ІМТП» на відшкодування моральної шкоди 200 000 грн.

Щодо інших вимог, то позивач заявив, що «некомпетентний і неграмотний суддя прийняв його позов неправильно».

Представник ДП «ІМТП» вимоги ОСОБА_4 не визнав.

Представник громадської організації «Руська Рада Одеської області» до суду не з'явився, організація повідомлена про час і місце судового засідання належним чином за місцем реєстрації - за адресою проживання ОСОБА_4

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2016 року ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позову до ДП «ІМТП» про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, внесення змін у записи в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди (т.3, а.с.83-85).

01.04.2016 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Одеської області із апеляційною скаргою на вищевказане судове рішення (т.3, а.с.96-110).

Ухвалою судді-доповідача апеляційного суду Одеської області Гончаренко В.М. від 14.04.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_4 була залишена без руху (т.3, а.с.123-124).

Ухвалою того ж судді-доповідача апеляційного суду Одеської області від 22.08.2016 року апелянту ОСОБА_4 був поновлений строк на апеляційне оскарження судового рішення та відкрите апеляційне провадження (т.3, а.с.177-178).

Того ж дня ухвалою колегії суддів апеляційного суду Одеської області розгляд справи був призначений на 29 вересня 2016 року, на 10 год. 30 хв. (т.3, а.с.179).

Після неодноразових повторних автоматизованих розподілів, а також після задоволення самовідводів суддів Калараш А.А., Погорєлової С.О., Заїкіна А.П., про що в суді апеляційної інстанції від 20.11.2017 року була постановлена ухвала (т.5, а.с.198-199), протоколом повторного автоматизованого розподілу від 21.11.2017 року дана справа передана на розгляд в провадження головуючого судді ОСОБА_13, суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_14 (т.5, а.с.208-209).

Ухвалою судді-доповідача судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області ОСОБА_13 від 24.11.2017 року апеляційна скарга ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції від 17 березня 2016 року була прийнята до провадження (т.5, а.с.210).

Крім того, ухвалою судді-доповідача судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області ОСОБА_13 від 29.11.2017 року також було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року про повернення заяви та на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року (т.5,а.с.211-214), відповідно за № 22-ц/785/9202/17 та № 22-ц/785/9203/17.

При цьому, було враховано, що29.11.2017 року були також заведені апеляційні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на вказані судові рішення (т.5, а.с.215).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заявник апеляційних скарг ОСОБА_4 20.11.2017 року звернувся до апеляційного суду Одеської області із заявою про зупинення провадження у даній справі до завершення досудового слідства по фактам грубого порушення трудового законодавства та невиплати йому заробітної плати, розмір якої не є предметом спору (т.5, а.с.203).

Після підготовки справи до апеляційного розгляду та з'ясування питань, а також здійснення дій, передбачених ст.ст. 297-298, 301 ЦПК України, ухвалою колегії суддів від 01.12.2017 року розгляд справи був призначений на 16 січня 2018 року на 17 год. 00 хв., з викликом у судове засідання осіб, які беруть участь у справі (т.5, а.с.217-218). Цією ж ухвалою було вирішено, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі буде розглянута в судовому засіданні.

Проте судове засідання, яке було призначено на 16 січня 2018 року на 17 год. 00 хв., не було проведено, через тимчасову непрацездатність судді-доповідача ОСОБА_13

Разом з тим, 16 січня 2018 року від заявника апеляційних скарг ОСОБА_4 а також від в.о. голови ГО «Руська Рада Одеської області» ОСОБА_8 до суду апеляційної інстанції надійшли заперечення проти порушення суддею-доповідачем ОСОБА_13 норм процесуального права, а також заява про відвід суддям ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14, в якій ОСОБА_4 та в.о. голови ГО «Руська Рада Одеської області» ОСОБА_8 фактично не ставлять питання про відвід суддям, а просять колегію суддів у складі ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 заявити самовідвід (т.5, а.с. 224-228).

Свою заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обгрунтовують тим, що в матеріалах справи маються обставини, які викликають у них сумніви в неупередженості та об'єктивності вказаних суддів при розгляді даної цивільної справи.

При цьому, заявники посилаються на наступне.

У кримінальній справі щодо скоєння злочинів, передбачених ст. 375 і ч.2 ст. 382 КК України, відомості про які були внесені в ЄРДР (т.5, а.с.114-131), № 0001012, потерпілий звинувачує суддю ОСОБА_14, яка в ході розгляду справи за позовом до МТПЧ нібито постановила ряд завідомо неправосудних ухвал, які перешкоджали виконанню набувших законної сили Постанови Президії Одеського обласного суду від 26.04.1989 р., рішення апеляційного суду від 02.06.2006 р., та його ухвал від 18.01.2006 р., від 07.04.2014 р. та від 24.05.2017 р. (т.5, а.с.127-131).

Заявники також вказали, що судді ОСОБА_13 і ОСОБА_9 приймали участь при розгляді даної справи, а також справ, безпосередньо з нею пов'язаних, та нібито неодноразово складали завідомо неправосудні ухвали, які свідчать про прямий намір на скоєння злочинів, передбачених ч.2 ст. 375 та ч.2 ст.382 КК України. У зв'язку з цим всі вони фігурують у позові ОСОБА_4 до Держави Україна про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними діями Іллічівської транспортної прокуратури, Іллічівського міського і Київського районних судів, апеляційного суду Одеської області, Вищого спеціалізованого і Верховного Суду України, який в теперішній час перебуває в касаційному провадженні.

Крім того заявники посилаються на те, що ухвалою від 26.02.2008 року колегія суддів у складі Гайворонського С.П., Виноградової Л.Є. і ОСОБА_13 нібито залишили без змін завідомо неправосудну ухвалу ОСОБА_12 від 04.12.2007 року (т.2, а.с.88).

Також заявники стверджують, що при розгляді апеляційної скарги на знищення матеріалів справи за позовом ОСОБА_4 до України, колегія суддів у складі ОСОБА_9, Виноградової Л.Є. і ОСОБА_14 фактично взяла під захист скоєний злочин. Апеляційна скарга та всі приєднані до неї письмові докази безслідно зникли, а колегія, не викликаючи позивача в судове засідання, нібито виготовила завідомо неправосудну ухвалу, зміст якої не має нічого спільного з перебуваючою на розгляді апеляційної скарги. Щоб скрити факт підробки, номера апеляційного провадження в цій ухвалі не вказано.

Крім того, заявники послались на те, що до матеріалів справи долучено ухвалу від 24.03.2015 року, з якої вбачається, що суддя ОСОБА_9 відмовилась від участі у розгляді даної справи, заявивши самовідвід, який був задоволений колегією апеляційного суду Одеської області (т.2, а.с.117-118).

Посилаючись на зазначені обставини, заявники ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заявили, що на їх думку судді ОСОБА_9, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 особисто заінтересовані в результатах розгляду справи, а тому не можуть приймати участь у її розгляді і підлягають відводу.

У зв'язку з викладеними обставинами, судді ОСОБА_13, ОСОБА_9 і ОСОБА_14, після закінчення тимчасової непрацездатності судді ОСОБА_13, 23 січня 2018 року заявили по даній справі самовідвід, який має розглядатись в судовому засіданні, з викликом учасників справи.

Однак, розгляд справи, який був призначений на 20 лютого 2018 року, на 17 год. 00 хв., не відбувся через відрядження судді-доповідача ОСОБА_13 до м. Києва, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений на 23.02.2018 року, на 12 год. 30 хв., з повідомленням учасників справи про час і місце судового засідання.

Проте, в судове засідання у вказаний день та час з'явився лише представник ДП «ІМТП», апелянт ОСОБА_4 та ОСОБА_8 до суду не з'явились, при цьому ОСОБА_4 надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (т.5, а.с.241), у зв'язку з чим колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутність ОСОБА_4 та ОСОБА_8

Перевіривши заяву про самовідвід, доводи заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_8, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ці доводи є надуманими і не підтверджуються жодними доказами, які містяться в матеріалах справи, та які б свідчили про заінтересованість суддів ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 в результатах розгляду даної цивільної справи.

Разом з тим, враховуючи, що у заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникли сумніви в неупередженості та об'єктивності вищевказаних суддів при розгляді даної цивільної справи, то у відповідності до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне задовільнити заяву про самовідвід.

При цьому колегія суддів виходить із того, що свої сумніви щодо об'єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи заявники пов'язують з тим, що суддя ОСОБА_13 є співвідповідачем за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна, ДП «ІМТП» та інших суддів про відшкодування матеріальної і моральної шкоди (т.2, а.с.89-99), у відношенні судді ОСОБА_14 - ОСОБА_4. звертався до прокурора Одеської області щодо порушення відносно неї кримінальної справи (т.5, а,с. 127-131), суддя ОСОБА_9 по даній справі вже заявляла собі самовідвід, який був задоволений колегією суддів (т.2, а.с. 117-118).

При цьому слід зазначити, що про виниклі обставини щодо підстав, які викликали сумнів у заявників ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в неупередженості та об'єктивності при розгляді даної цивільної справи, суддям стало відомо після закінчення тимчасової непрацездатності судді-доповідача ОСОБА_13 і виходу його на роботу, тобто - 22.01.2018 року.

У зв'язку з цим, та у відповідності до абзацу 2 ч.3 ст. 39 ЦПК України, якою передбачено подача заяви про самовідвід не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про підставу самовідводу, самовідвід був заявлений 23.01.2018 року.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 36, абз. 2 ч.3 ст. 39 ЦПК України, у цивільній справі за апеляційними скаргами ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 березня 2016 року, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року про повернення заяви та на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2017 року, за позовом ОСОБА_4 до ДП «Іллічівський морський торговельний порт» про розірвання трудового договору, стягнення заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, внесення змін у записи в трудовій книжці, скасування наказів, відшкодування моральної шкоди,колегія суддів дійшла висновку про те, що заявлений самовідвід суддями ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 підлягає задоволенню.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 36, абз. 2 ч.3 ст. 39 ч.ч.8,9 ст. 40, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Заяву про самовідвід суддів ОСОБА_13, ОСОБА_9, ОСОБА_14 задовольнити.

Цивільну справу передати до канцелярії суду для проведення повторного автоматизованого перерозподілу справи.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра