РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/51/18

19 лютого 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу сторони мають двох дітей ОСОБА_5, 05 травня 1999 року та неповнолітній ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти проживають разом з матірю, позивач зазначає, що відповідач участі в утриманні та вихованні неповнолітнього сина не бере, чим ухиляється від покладеного ст. 180 СК України на нього обовязку утримувати своїх дітей. Враховуючи, що відповідач є молодою, здоровою людиною, працездатного віку, на утриманні інших дітей не має та керуючись ст. 180, 181, 182, 184 СК України просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві та просила суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до чинного законодавства. У поданому на адресу суду відзиву на позовну заяву зазначив, що не заперечує, щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно, так як він на даний час не працює, являється безробітним і у нього не має доходу.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, з дотриманням балансу прав та обовязків сторін у справі та враховуючи інтереси дитини вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження останнього серія 1-АП № 274128 від 21 жовтня 2004 року (а.с. 5).

Згідно ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В силу ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня по 30 червня становить 1492 гривні, з 1 липня по 30 листопада 1559 гривень, з 01 по 31 грудня 1626 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 гривні, з 1 липня по 30 листопада 1944 гривень, з 01 по 31 грудня 2027 гривень.

Судом встановлено, що відповідач постійного місця роботи не має, стабільного доходу також не має, однак є здоровою, працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має.

А тому, вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію відповідача, щодо часткового визнання позовних вимог, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їх спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб.

Суд, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України батьки мають рівні обов'язки щодо дитини, відповідач є молодою, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття. Даний розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.

Згідно, ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, таким чином ОСОБА_3 звільнена від сплати судового збору.

У поданому відповідачем відзиві останній просить суд звільнити його від сплати судового збору, так як він є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням серії УБД № 087775, однак, відповідно п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав, а спірні правовідносини, які суд розглядає у даному спорі виникли щодо обов'язку утримання батьками своїх дітей.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 81, 141, 247, 258, 264-265, 268, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (одна тисяча сто) гривень щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позову до суду, а саме з 15 січня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 00 копійок.

Повний текст рішення складено 21 лютого 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяОСОБА_7