Справа № 755/2011/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 Цивільного процесуального кодексу України за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та 08 лютого 2018 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу наступного.

Статтею 160 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ст. 162 Цивільного процесуального кодексу України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються: інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з поданої заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину, боржник ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2. Заявник ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1, що відноситься до Дніпровського району м. Києва та підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 06 листопада 2017 року, доданої до заяви.

В той же час, з доданих до заяви документів вбачається, що заявником не долучено до матеріалів заяви відомостей, які б підтверджували проживання малолітньої дитини за адресою, вказаною заявником у заяві, а також відомостей про перебування дитини на утриманні заявника.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 27, 28, 95, 160, 163, 165, 166, 260 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: