Ухвала

Іменем України

26 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 757/3264/17-ц

провадження № 61-44461 ск 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4на постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_9, до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В с т а н о в и в:

У січні 2017 року ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року, позов задоволено; визнано ОСОБА_8 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

20 вересня 2018 року ОСОБА_4 особисто подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року.

В касаційній скарзі позивач просить суд касаційної інстанції скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясовано фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи. Зазначає, не чинила відповідачу перешкоди у користуванні спірною квартирою, однак апеляційним судом не взято цього до уваги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

З матеріалів касаційної скарги та судових рішень вбачається, що ОСОБА_4 з 15 жовтня 2004 року по 25 березня 2015 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 2012 році сторони придбали трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яку 25 грудня 2012 року на підставі договору дарування подарували своїм малолітнім донькам у рівних частинах, які є власниками квартири на цей час.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_4 в грудні 2015 року зверталася до суду з аналогічним позовом. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду М. Києва у справі № 757/3264/17-ц позов залишено без задоволення. Зазначеними рішеннями установлено неможливість проживання відповідача у спірній квартирі у зв'язку з неприязними відносинами між сторонами та відсутність доказів непроживання відповідача у спірній квартирі понад один рік.

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, ОСОБА_4 звернулася із даним позовом до суду 19 січня 2017 року, тобто на наступний день після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції про залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року, тобто до сплину річного терміну непроживання відповідача в квартирі після ухвалення районним судом рішення з аналогічних вимог.

Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки позивач звернулася до суду з позовом на наступний день після постановлення ухвали судом апеляційної інстанції про залишення без змін рішення Печерського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року, тобто до сплину річного терміну непроживання відповідача в квартирі після ухвалення районним судом рішення з аналогічних вимог.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваної постанови апеляційного суду та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо її незаконності та неправильності.

За правилом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п'ятою статті 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_9, до ОСОБА_8 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити ОСОБА_4.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає

Судді: В. В. Пророк

В.С. Висоцька

І.М. Фаловська