Ухвала

Іменем України

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 280/1752/16-ц

провадження № 61-43359ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А. О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про відновлення частини втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Виробниче об'єднання ЕЛНА-СЕРВІС» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного підприємства «Виробниче об'єднання ЕЛНА-СЕРВІС» (далі - ПП «ВО ЕЛНА-СЕРВІС»), у якому просив визнати недійсним та розірвати укладений між ним та відповідачем договір купівлі-продажу електроплитки; стягнути з ПП «ВО ЕЛНА-СЕРВІС» на його користь 300,00 грн вартості електроплитки, 19 грн, сплачених за пересилання електроплитки та 198,00 грн неустойки за час пересилань, ремонту та заміни електроплитки; а також 2 000,00 грн - у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 26 липня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а зазначені судові рішення - без змін.

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із заявою про відновлення частини втраченого судового провадження в зазначеній справі, а саме: квитанції про прийом вантажу № ; талону на склад від 04 квітня 2016 року та акту приймання вантажу; квитанції про прийом вантажу № .

В обґрунтування вимог заяви зазначав, що під час ознайомлення із матеріалами справи 12 січня 2018 року виявив відсутність деяких додатків до позовної заяви, зокрема, вищезазначених документів. Стверджував, що оригінали відсутніх в матеріалах справи документів знаходяться у нього та у відповідача, а де знаходяться втрачені копії цих документів, які він додавав до позовної заяви, йому невідомо.

ОСОБА_3 зазначав, що відновлення втраченого провадження необхідне для порушення питання про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

У зв'язку з невідповідністю заяви про відновлення частини втраченого провадження вимогам статті 491 ЦПК України (не вказано ідентифікаційний код відповідача, не додано до заяви документів або їх копій, що збереглися у заявника) ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року заяву ОСОБА_3 про відновлення частини втраченого провадження залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року, заяву ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження визнано неподаною та йому повернуто.

Роз'яснено заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву про відновлення частини втраченого провадження ОСОБА_3, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, посилався на те, що заявник не усунув зазначені в ухвалі Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року недоліки такої заяви.

27 серпня 2018 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу в якій просив скасувати зазначені судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що у зв'язку з тим, що з матеріалів справи безпідставно зникали та знову з'являлися документи, ОСОБА_3 правомірно відмовився надавати судді та апарату суду втрачені документи або їх копії, що збереглися у нього у звичайний спосіб. Однак суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов безпідставного висновку про необхідність визнання неподаною та повернення заяви ОСОБА_3 про відновлення втраченого судового провадження.

При цьому в касаційній скарзі ОСОБА_3 просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище у зв'язку з тривалою невиплатою призначених йому допомоги переміщеній особі на проживання та соціальної допомоги особам, які досягли віку 63 (58) років, а також невисокою заробітною платою у 2017 році. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_3 додав до касаційної скарги відповідні документи.

За змістом частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, враховуючи майновий стан сторони.

Враховуючи положення зазначеної норми Закону, обставини, на які посилався ОСОБА_3, обґрунтовуючи своє клопотання про звільнення від сплати судового збору, та додані до касаційної скарги документи, наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на оскаржувані рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями частини першої статті 491 ЦК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду в письмовій формі.

У частині другій зазначеної статті, зокрема, передбачено, що у заяві повинно бути зазначено ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України - якщо відповідні дані відомі заявникові.

Відповідно до частини третьої статті 491 ЦПК України до заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи, а у разі необхідності - клопотання про поновлення строку на подання заяви про відновлення втраченого судового провадження.

Частиною першою статті 492 ЦПК України передбачено, що у разі невідповідності заяви про відновлення втраченого судового провадження вимогам, встановленим статтею 491 цього Кодексу, застосовуються правила статті 185 цього Кодексу.

З огляду на положення статей 185 та 492 ЦПК України у випадку невідповідності заяви про відновлення втраченого судового провадження вимогам, встановленим статтею 491 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про залишення такої заяви без руху, в якій зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

У зв'язку з тим, що усупереч вимогам статті 491 ЦПК України ОСОБА_3 не вказав у заяві про відновлення частини втраченого провадження ідентифікаційний код відповідача та не додав до заяви документів або їх копій, що збереглися у нього, ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року таку заяву залишено без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків.

На виконання вимог цієї ухвали ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій вказав, що йому невідомий ідентифікаційний код юридичної особи. Крім того, в заяві ОСОБА_3 посилався на те, що документи, які в нього збереглися, будуть надані суду лише за умови їх копіювання працівником суду в його присутності з нанесенням на кожний скопійований аркуш відповідного напису та наданням заявнику розписки про виготовлення копій документів з їх переліком.

З огляду на те, що ОСОБА_3 не виконав вимоги ухвали Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 січня 2018 року, зокрема, не вказав ідентифікаційний код відповідача та не надав документів або їх копій, що збереглися у нього, суд першої інстанції правомірно з дотриманням вимог статей 185 та 492 ЦПК України визнав неподаною та повернув заяву про відновлення частини втраченого провадження, особі, яка її подала.

За таких обставин доводи касаційної скарги не спростовують викладених в оскаржуваних судових рішеннях висновків.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до положень пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою апеляційного суду, про визнання неподаною та повернення заяви особі, що її подала, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи, а суди при ухваленні оскаржуваних рішень правильно застосовували норми права, що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Верховний Суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п'ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від сплати судового за подання касаційної скарги на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 12 лютого 2018 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 25 липня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про відновлення частини втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Виробниче об'єднання ЕЛНА-СЕРВІС» про захист прав споживачів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

С. П. Штелик