Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/153/18

Номер провадження: 2-о/511/17/18

24 січня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря - Чернецької А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

23.01.2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності від 22.01.2018 року, звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту народження дитини.

Вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 року народила сина у м. Стаханов Луганської області. Документом, що підтверджує факт народження дитини є свідоцтво про народження, видане відділом запису актів громадянського стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки від 26.09.2017 року, на підставі актового запису № 279. Прибувши на територію України вона звернулася до Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області з метою реєстрації дитини, однак відповіддю від 31.10.2017 року № 2441/59-42 їй відмовлено в реєстрації дитини, оскільки нею не надано документу, що підтверджує народження дитини встановленим вимогам діючого законодавства. У зв'язку з цим їй було рекомендовано звернутись до суду. Тому, просить суд встановити факт народження - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, уродженкою м. Тирасполь, Р.Молдова, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року дитини чоловічої статті в м. Стаханов Луганської області.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про народження.

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності від 22.01.2018 року, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.( а.с. 18).

Представник заінтересованої особи - Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заперечень та додаткових пояснень не надано.( а.с.17)

У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані заявником докази, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

На підставі ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь - якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 рок, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом, що відповідає положенням ст. 14 ЦПК України. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Згідно положень ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду.

Вимогами ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли не має спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записується за її вказівкою.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Із доданих до заяви документів вбачається, що заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 є громадянкою України та зареєстрована за адресую: АДРЕСА_1, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1, виданого Роздільнянським РС ГУ ДМС України в Одеській області 22 лютого 2014 року ( а.с.6-7).

Відповідно до медичної довідки №64 про перебування під наглядом лікувального закладу, виданої 05 січня 2018 року Роздільнянським ЦПМСД Роздільнянської міської амбулаторії загальної практики сімейної медицини, ОСОБА_1, взято на облік в жіночій консультації 25.03.2017 року, термін вагітності 14 тижнів, передбачений термін пологів 15.09.2017 року ( а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_1, перебуваючи на тимчасово окупованій території у місті Стаханов Луганської області, народила дитину чоловічої статті, народження якої було зареєстровано 26.09.2017 року відділом запису актів громадянського стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, про що зроблено актовий запис №279 від 26.09.2017 року та видано свідоцтво про народження (а.с. 9).

У жовтні 2017 року заявниця звернулася з заявою до Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про проведення державної реєстрації народження її дитини.

Із відповіді Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №2441/59-42 від 31.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про державну реєстрацію народження сина, але їй було відмовлено в реєстрації оскільки надані документи не відповідають умовам діючого законодавства та не створюють правових наслідків. ( а.с.11).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, на території м. Стаханова Луганської області органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Статтею 9 ч.2, ч.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Громадянам України, які виїхали за межі тимчасово окупованої території ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки дає можливість на вчинення правових дій, які тягнуть за собою юридичні наслідки.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що наддасть можливість отримати заявнику свідоцтво про народження її сина, виданого державним органом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленим цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Тому, керуючись вказаною нормою, а також п. 8 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд вважає допустимим негайне виконання даного рішення.

Керуючись ст.ст.4,10,13,18,76-81, 211,247,293,315,317,319, 430 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Роздільнянський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,- задовольнити

Встановити факт народження заявницею ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянкою України, уродженкою м. Тирасполь, Р.Молдова, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року дитини чоловічої статті в м. Стаханов Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А. В. Ільяшук