Дата документу 02.11.2018 Справа № 336/1633/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №336/1633/18

Провадження №22-ц/807/302/18

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

учасники справи:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року в складі судді Щасливої О.В. в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, який в ході розгляду справи доповнював і уточнював.

Зазначав, що 22.12.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Посилаючись на неналежне виконання позичальником своїх обовязків з повернення кредиту, просив суд стягнути заборгованість в межах строків позовної давності, розмір якої станом на 27.03.2018 року становить 3010,19 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов предявлено з пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить скасувати рішення суду в частині стягнення витрат на правову допомогу. Вважає, що визначена судом сума відшкодування є необґрунтованою і значно перевищує фактичні витрати відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує, що розмір судових витрат визначено судом з урахуванням вимог розумності і справедливості ( а.с.121-127).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Апеляційного суду Запорізької області від 05 вересня 2018 року справу передано у провадження судді Полякова О.З..

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням вимог абз. 3 п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», де передбачено, що апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах; відповідно до положення п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, згідно якого до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область, з місцезнаходженням у місті Запоріжжя.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначену цивільну справу було передано до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Запорізького апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року справу передано у провадження судді-доповідача ОСОБА_2 та визначено склад колегії: головуючий суддя Кримська О.М., судді: Бєлка В.Ю., Дашковська А.В..

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із змісту апеляційної скарги вбачається, що предметом оскарження є розподіл судових витрат на правничу допомогу, отже рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині рішення не переглядається.

За змістом п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої дороги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Встановлено, що правничу допомогу у цій справі відповідачеві надавали адвокати адвокатського обєднання «Юрлюкссервіс», що підтверджується договором про надання правової допомоги від 11 травня 2018 року (а.с.43).

За умовами договору гонорар винагорода адвоката за здійснення представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку до договору (п.4 договору)

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від 11.05.2018 р. за вказаним договором ОСОБА_1 на рахунок адвокатського бюро внесено 3 500 грн (а.с.50).

Відповідачем надано розрахунок судових витрат на правничу допомогу, в якому зазначено вид виконаних робіт, їх вартість, кількість витраченого часу (а.с.51-52).

Будь-яких доказів на підтвердження не співмірності витрат відповідача на правничу допомогу позивач ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надавав, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої дороги адвоката не заявляв.

При визначенні суми компенсації судом враховано складність справи, обсяг наданих юридичних послуг, а також відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Зважаючи на те, що доказів на підтвердження не співмірності витрат відповідача на правничу допомогу позивач ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надавав, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої дороги адвоката не заявляв, підстав для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру компенсації по справі не вбачається.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, висновків суду не спростовують, на їх правильність не впливають та не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального законодавства, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

Оскаржуване рішення постановлено з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 липня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Постанову складено 02 листопада 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_3