Єдиний унікальний номер 219/5586/17 Номер провадження 22-ц/775/237/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Соломахи Л.І, ОСОБА_1,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

скаржника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в залі судових засідань №4 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року про закриття провадження в справі номер 219/5586/17 у звязку з визнанням мирової угоди, постановленої судом у складі головуючого судді Погрібної Н.М. у місті Бахмуті, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

До Артемівського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_4 з позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2017 року між ним та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір позики грошей у розмірі 4000,00 доларів США, що на 25.04.2017 року за офіційним курсом НБУ складає 106680,00 грн., строком на один місяць до 25 травня 2017 року.

Станом на 25 травня 2017 року зобовязання відповідач ОСОБА_5 щодо повернення боргу не виконав. Позивач просив стягнути суму боргу за договором позики в розмірі 4000,00 доларів США, що на 25.04.2017 року за офіційним курсом НБУ складає 106680,00 грн.

16 червня 2017 року до суду надійшла спільна заява сторін та надана укладена і підписана позивачем та відповідачем мирова угода за зазначеним позовом з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року визнано мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за якою:

1. Сторони підтверджують, що між ОСОБА_4 (Позикодавець) та ОСОБА_5 (Позичальник) 25.04.2017 року укладено договір позики грошей. Відповідно з умовами вказаного договору відповідач отримав від позивача суму грошових коштів у розмірі 4000,00 доларів США (що на 25.04.2017 року за офіційним курсом НБУ складає 106680,00 грн.) строком на один місяць - до 25 травня 2017 року.

2. Відповідач визнає та підтверджує факт отримання грошових коштів від позивача.

3. Відповідно до умов даної мирової угоди відповідач зобовязується передати у власність позивачу наявний у нього гараж загальною площею 44,6 кв.м, що розташований за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, буд. 5, гараж б/н та земельну ділянку під ним кадастровий №:00:017:0660, площею 0,0019 га, протягом 5 (пяти) календарних днів від дати набрання чинності ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області про визнання даної мирової угоди.

4. З моменту отримання позивачем, передбаченого п. 3 даної мирової угоди, майна, всі зобовязання за договором позики грошей від 25.04.2017 року вважаються виконаними сторонами в повному обсязі.

5. Позивач зобовязується з моменту підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не предявляти жодних претензій до відповідача з приводу відшкодування шкоди, сплати неустойки (штрафу, пені) індексу інфляції та 3% річних, а також суми судових витрат по справі №219/5586/17.

6. Мирова угода складена у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному примірнику для кожної із сторін та один - Артемівському міськрайонному суду Донецької області.

7. У випадках, не передбачених мировою угодою, сторони керуються діючим законодавством України.

8. Дана мирова угода набирає чинності з моменту набрання чинності ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області про визнання даної мирової угоди та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за угодою.

9. На підставі викладеного, керуючись ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, сторони звертаються до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з проханням визнати мирову угоду від 16.06.2017 року, укладену між позивачем - ОСОБА_4 та відповідачем - ОСОБА_5 у звязку з чим закрити провадження у справі №219/5586/17 за п. 4 ч. 1 ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики - закрито.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2017 року внесено виправлення в ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року та п. 3 резолютивної частини викладено в наступній редакції: «3. Відповідно до умов даної мирової угоди відповідач зобовязується передати у власність позивачу наявний у нього гараж загальною площею 17,3 кв.м, що розташований за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, буд. 5, гараж б/н та земельну ділянку під ним кадастровий №:00:017:0660, площею 0,0019 га, протягом 5 (пяти) календарних днів від дати набрання чинності ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області про визнання даної мирової угоди».

З ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року не погодилась ОСОБА_2 та подала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводами апеляційної скарги наведено, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

ОСОБА_2 зазначає, що вона є колишньою дружиною відповідача ОСОБА_5, спірне майно, яке передано позивачеві за мировою угодою, придбано у період шлюбу, тому є спільним майном її та ОСОБА_5 ОСОБА_5 про ці обставини не повідомив суд, не залучив її до розгляду справи, як співвласника спірного майна.

Вважає, що відповідач ОСОБА_5 умисно передав за ухвалою суду спірний гараж іншій особі, щоб позбавити її права власності на ? частку спільного майна подружжя. До теперішнього часу він користується цим гаражем.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, ухвалу суду скасувати та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги не визнала, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_4 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю не зявившихся осіб.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 25 квітня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено нотаріально посвідчений договір позики грошей у розмірі 4000,00 доларів США, що на 25.04.2017 року за офіційним курсом НБУ складає 106680,00 грн., строком на один місяць до 25 травня 2017 року (а.с. 7).

З мирової угоди від 16 червня 2017 року у цивільній справі №219/5586/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики вбачається, що сторони підтверджують наявність боргових зобовязань ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 за договором позики грошових коштів від 25.04.2017 року у розмірі 4000,00 доларів США, що на 25.04.2017 року за офіційним курсом НБУ складає 106680,00 грн. У рахунок виконання цього зобовязання ОСОБА_5 передає у власність ОСОБА_4 гараж б/н, розташований за адресою: м. Бахмут, вул. Горбатова, буд. 5, на земельній ділянці під ним кадастровий №:00:017:0660 (а.с. 25-26).

З рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 серпня 2010 року видно, що за ОСОБА_5 визнано право власності на металевий гараж площею 17,3 кв.метрів, згідно з технічним паспортом, в м. Артемівську Донецької області по вул. Горбатова, 5, реєстраційний номер 32036202 (а.с. 20, 21).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №962492 згідно з рішенням Артемівської міської ради від 27.04.2011 року №6/6-122 ОСОБА_6 надано земельну ділянку площею 0,0019 га, що розташована за адресою м. Артемівськ Донецької області, вул. Б. Горбатова, 5, для будівництва індивідуальних гаражів (а.с. 19).

Визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження у цивільній справі, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для врегулювання спору на основі взаємних поступок.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

При цьому, згідно ч. 1, 5 ст. 207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмету спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 травня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 17.11.2007 року, який цим рішенням розірваний (а.с. 50).

ОСОБА_2 посилається, що спірний гараж, що є предметом мирової угоди, побудований під час шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_6, тому їй належить ? частина цього гаражу.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 підтверджується технічним паспортом на гараж від 19.09.2011 року, який долучений сторонами справи до мирової угоди, згідно якої гараж має два поверхи, кожний з яких має площу по 22,3 кв.метрів, а всього 44, 6 кв.метрів (а.с. 22-23).

Згідно до технічного паспорту гараж є шлакоблочним, тобто, цей гараж не є металевим гаражем площею 17,3 кв.метрів, щодо якого ухвалено Артемівським міськрайонним судом рішення від 20.08.2010 року. Відомості щодо прийняття гаража площею 44,6 кв.метрів в експлуатацію в матеріалах справи відсутні.

Відтак, визнаючи мирову угоду та закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції на це уваги не звернув, не зясував всіх обставин справи, не перевірив чи не порушує ця мирова угода права, свободи чи інтереси інших осіб, не залучив до участі у справі ОСОБА_2, яка на час будівництва гаражу перебувала з відповідачем ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі, та дійшов передчасного висновку про можливість визнання укладеної між сторонами мирової угоди та про закриття провадження у справі.

Крім того, суд першої інстанції за заявою позивача ОСОБА_4 без участі відповідача ОСОБА_5 29.09.2017 року постановив ухвалу про внесення виправлення в ухвалу суду від 20.06.2017 року, а саме в п. 3 зазначеної ухвали, змінив площу спірного гаражу з 44,6 кв.метрів на 17,3 кв. метрів. При цьому суд не врахував, що в мировій угоді йдеться саме про гараж площею 44,6 кв. метрів, і сторони зміни до мирової угоди не вносили, а технічний паспорт на гараж площею 17,3 кв. метрів буд долучений позивачем ОСОБА_4 до заяви про виправлення описки від 19.09.2017 року, а дата виготовлення технічного паспорту 12.09.2017 року, тобто, після постановлення ухвали від 20.06.2017 року. Тобто, суд фактично змінив предмет мирової угоди та вказав в своїй ухвалі гараж, який не зазначається в мировій угоді.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 червня 2017 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 5 лютого 2018 року.

Судді: