Провадження №2-з/447/3/18
Справа №447/224/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва В.Р.

за участю секретаря судового засідання Волківської Н.Б.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

24.01.2018 року ОСОБА_1-Д. М. подав заяву про забезпечення позову. В обгрунтування заяви зазначив наступне. Заявник має намір пред'явити позов до ПАТ "Будівельне управління-62" про відшкодування шкоди, завданої неправомірним повідомленням про вчинення злочину та захист честі і гідності. Ціна позову 795200,00 гривень. Добровільно відшкодувати завдану шкоду ПАТ "Будівельне управління-62" відмовляється, тому існує ризик невиконання або утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову. ПАТ "Будівельне управління-62" вживає термінові дії щодо відчуження належного майна. Тому, заявник просить накласти арешт у межах суми позовних вимог на все рухоме, нерухоме майно і на кошти, що належать ПАТ "Будівельне управління-62".

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, об'єктивно оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог та відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам.

У підтвердження того, що між сторонами виник спір заявник надав копію виправдувального вироку Галицького районного суду м. Львова від 25.04.2017 року та копію ухвали Апеляційного суду Львівської області від 20.12.2017 року, якою зазначений вирок залишено в силі та копії заяв ПАТ "Будівельне управління-62" про злочин. Ці докази, на думку суду, можуть підтвердити, що між сторонами виник спір.

У підтвердження наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, заявник навів те, що добровільно відшкодувати шкоду завдану неправдивим повідомленням про злочин ПАТ "Будівельне управління-62" відмовилося та заявнику стало відомо про наміри щодо відчуження майна. Однак, суд не вважає вищевказане переконливими доводами наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки ПАТ "Будівельне управління-62" є юридичною особою, яка здійснює господарську діяльність і на момент розгляду заяви у суду немає підстав вважати, що до моменту ухвалення рішення за позовом заявника на рахунках підприємства не буде коштів для виконання рішення суду.

Крім того, заявник зазначив, що на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження про стягнення з ПАТ "Будівельне управління-62" заборгованості на підставі наказу Господарського суду Львівської області. Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, може зупинити виконання рішенням суду, що набрало законної сили.

При встановленні відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном і коштами може призвести до: невиплати заробітної плати, несплати податків, зборів та інших обов'язкових платежів, неможливості проведення розрахунків за господарськими договорами, що спричинить негативні наслідки для суб'єкта господарювання.

Враховуючи наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Павлів В. Р.