Справа № 349/205/17
Провадження № 22-ц/779/70/2018
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Петріва Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської центральної районної лікарні про стягнення невиплаченої індексації заробітної плати, за апеляційною скаргою головного лікаря Рогатинської центральної районної лікарні Бандури Т.М. на рішення Рогатинського районного суду від 09 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд із указаним позовом і зазначала, що з відповідачем перебуває в трудових відносинах. За період з квітня 2014 року по серпень 2015 року їй не проводилось нарахування та виплата індексації заробітної плати. Зазначала, що порушуючи вимоги ст. 33 Закону України «Про оплату праці», ст.ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» відповідач позбавив її права на належну оплату праці. Виплату індексації заробітної плати та належних їй грошових сум відповідач не проводить, посилаючись на відсутність бюджетного фінансування. Вважала, що її право на оплату праці порушено, просила стягнути 5730,69 грн невиплаченої індексації заробітної плати за період з квітня 2014 року по серпень 2015 року.

Рішенням Рогатинського районного суду від 09 листопада 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з Рогатинської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року в сумі 1805,37 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, головний лікар Рогатинської центральної районної лікарні Бандура Т.М. подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що індексація заробітної плати працівникам проводиться відповідно до ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядку проведення індексації грошових коштів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078. Після внесення змін статтю 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено частиною 6 і встановлено, що проведення індексації грошових коштів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів бюджетів всіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Крім цього, п. 14 Прикінцевих положень Закону доручено КМУ за результатами першого півріччя 2015 року та з врахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат. Пунктом 9 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що КМУ на 2015 рік затверджується особливий порядок проведення індексації грошових коштів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Однак, КМУ рішення про порядок проведення індексації заробітної плати та особливого порядку проведення індексації грошових доходів населення на 2015 рік не приймав, внаслідок чого грошові кошти на виплату індексації заробітної плати не виділялись. Зазначає, що 09 грудня 2015 року КМУ прийняв постанову №1013, якою внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2013 року №1078. Цією постановою пункт 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення доповнено, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. Зазначає, що так як грошові кошти Рогатинській ЦРЛ на виплату індексації не виділялись, то відсутні підстави для виплати позивачці індексації заробітної плати.

ОСОБА_1 рішення суду не оскаржує.

Відповідно до п. 9 розд. XIIІ «Перехідні положення» Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України» справи у судах першої та апеляційної інстанції , провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 3 жовтня 2017 року.

Сторони в судове засідання не з'явились, хоч належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справ, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що індексація є обов'язковою виплатою. Частина 6 статті 5 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення» безпосередньо не скасовує виплату індексації та не пов'язує її з надходженням бюджетних коштів, тому посилання відповідача на відсутність підстав для виплати індексації у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування лікарні на вказані цілі є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Невиплата індексації на заробітну плату є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.

Проте з таким висновком суду повністю погодитись на можна.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з 1 лютого 2013 року працює на посаді палатної молодшої медичної сестри хірургічно-травматологічного відділення завідувача Рогатинської центральної районної лікарні Івано-Франківської області.

З січня по серпень 2015 року центральна районна лікарня не нараховувала та не виплачувала ОСОБА_1 індексацію заробітної плати.

Ухвалюючи рішення, суду першої інстанції послався на те, що індексація заробітної плати працівникам проводиться на підставі положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, і не звернув увагу на таке.

Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» внесено зміни у ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та доповнено її ч. 6 такого змісту: проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

У п. 14 Прикінцевих положень наведеного вище Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» доручено Кабінету Міністрів України за результатами першого півріччя 2015 року та з урахуванням економічної ситуації затвердити порядок проведення індексації заробітної плати, грошового забезпечення, пенсійних та соціальних виплат.

Відповідно до п. 9 прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» Кабінетом Міністрів України затверджується особливий порядок проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2015 рік.

Проте Кабінетом Міністрів України рішення про порядок проведення індексації заробітної плати та особливого порядку проведення індексації грошових доходів населення на 2015 рік не приймалося, унаслідок чого грошові кошти на виплату індексації заробітної плати не виділялись.

Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції не врахував вимог вищевказаних положень закону та дійшов передчасного висновку про те, що оскільки Кабінетом Міністрів України не приймалися постанови про порядок та розмір нарахування індексації заробітної плати, то таку індексацію необхідно провести згідно з Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, який після прийняття Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» не встановлено.

Отже, у зв'язку із зміною законодавства щодо порядку індексації грошових доходів населення з 1 січня 2015 року, з урахуванням джерела коштів на проведення індексації грошових доходів населення у межах фінансових ресурсів та за відсутністю бюджетних надходжень відповідач, як бюджетна установа не мав можливості виплачувати індексацію заробітної плати позивачу як працівнику. Такі обмеження у виплаті надбавки до заробітної плати були зумовлені економічною ситуацією країни.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване судове рішення в частині задоволення позову про стягнення індексації заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року підлягає скасуванню з підстав, встановлених ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу головного лікаря Рогатинської центральної районної лікарні Бандури Т.М. задовольнити частково. Рішення Рогатинського районного суду від 09 листопада 2017 року в частині стягнення з Рогатинської центральної районної лікарні на користь ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року в сумі 1805,37 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рогатинської центральної районної лікарні м. Рогатина про стягнення з індексації заробітної плати за період з січня по серпень 2015 року в сумі 1805,37 грн відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 січня 2018 року.

Судді: В.Д.Фединяк

В.А.Девляшевський

А.Ю.Малєєв