РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу 221/4315/18 за позовом ОСОБА_1 до Валерянівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач вернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування, пояснюючи, що 01.11.2016 померла її мати, ОСОБА_2, після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1,8400 га на території Валерянівської сільської ради Волноваського району, призначена для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 040000057, що належав спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 995889, виданого 18.12.2006 року Волноваським районним відділом земельних ресурсів.

24.04.2017 року вона подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Заповітом, посвідченим 14.05.2009 року, мати заповіла належну їй земельну ділянку та грошові внески в установі банку її сестрі, ОСОБА_3, яка відмовилася від прийняття спадщини, подавши заяву нотаріусу про відмову від спадщини, тому позивач є єдиним спадкоємцем майна, що залишилося після смерті матері. Постановою від 22.05.2018 року нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу Державного ОСОБА_4, виданого на імя спадкодавця. У звязку з неможливістю отримати свідоцтво про право на спадщину та здійснити своє спадкове право, вона просила в судовому порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку, що належала померлій ОСОБА_2

У судове засіданні позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала.

Відповідач Валерянівська сільська ради Волноваського району Донецької області в судове засідання представника не направила, подала заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 960868, виданого 01.11.2016 року виконкомом Валерянівської сільської ради Волноваського району Донецької області, ОСОБА_2 померла 01.11.2016 року у с.Валерянівка Волноваського району Донецької області.

З відповіді на запит адвоката ОСОБА_4, наданої відділом у Волноваському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області вбачається, що власником земельної ділянки площею 1,8400 га, розташованої на території Валерянівської сільської ради Волноваського району Донецької області, кадастровий номер -04-000-0057, призначеної для ведення особистого селянського господарства, є ОСОБА_2

Позивач є донькою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-УР № 965220, виданим Н-Андріївською сільрадою Волноваського району Сталінської області.

На запит суду від нотаріуса ОСОБА_5 судом отримано відповідь про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_2 за № 57/2017. Спадкоємцем, що звернулася з заявою про отримання спадщини, є позивач. Спадкоємець за заповітом, ОСОБА_3, відмовилася від отримання спадщини. Тобто, єдиним спадкоємцем першої черги, що прийняв спадщину, є позивач.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2018 року нотаріус ОСОБА_5 відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за зеконом на земельну ділянку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно - земельну ділянку.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за законом або за заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ст. 1261 ЦК України, до першої черги спадкоємців за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування", якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, не має можливості здійснити своє спадкове право через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на майно, що належало померлій матері, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, не порушують прав інших осіб, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.328,392,1268 ЦК України, 81.83 ЗК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Валерянівської сільської ради Волноваського району Донецької області про визначення права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 1,8400 га місце розташування на території Валерянівської сільської ради Волноваського району Донецької області, кадастровий номер 040000057, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №995889, виданого 18.12.2006 року Волноваським районним відділом земельних ресурсів, що залишився після смерті ОСОБА_2, померлої 01.11.2016 року.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук