Справа № 136/1689/17
провадження № 2/136/669/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"02" лютого 2018 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участю секретаря судових засідань Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро", про визнання договору оренди землі припиненим, у зв'язку з закінченням строку його дії та скасування державної реєстрації,

за участі:

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача Майданюка С.П.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтувала тим, що вона, ОСОБА_2, являється власником земельної ділянки площею 2.8146 га, кадастровий НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області. 05.01.2005 року між нею, ОСОБА_2, та ТОВ "Концерн "Сімекс - Агро" було укладено договір оренди землі №ДН-16/0194, відповідно до якого, позивач передала в користування належну їй вищевказану земельну ділянку строком на 10 років. Вказаний договір було зареєстровано у Вінницькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель було вчинено запис 15.02.2007 за №13. По закінченню десятирічного строку договору, позивач звернулась до відповідача з вимогою про повернення їй належного об'єкта нерухомості, однак останній відмовляє, вказуючи, що строк дії договору було узгоджено на 20 років. Зважаючи на те, що такі умови договору з нею не погоджувались, що доводить відсутність її волевиявлення, вказане стало підставою звернення до суду для визнання договору оренди землі припиненим, у зв'язку з закінченням строку його дії та скасування державної реєстрації.

Із змісту відзиву та заперечень відповідача на позов встановлено, що відповідач заперечує проти позовних вимог, аргументуючи тим, що дійсно 05.01.2005 між позивачем, ОСОБА_2, та відповідачем було укладено договір оренди землі №16/0194 за умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, розташованої на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області с. Свердлівка, площею 2,8146 га. Договір оренди зареєстровано у Вінницькій Філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.02.2007 за №13. Окрім того, у 2010 році між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі за умовами якої, було збільшено орендну плату та збільшено строк оренди до 20 років. Окрім того, позивач подавав заяви на отримання орендної плати згідно укладеного договору. Позивач вчасно та у повному обсязі отримує орендну плату. Договір та додаткова угода були укладені сторонами шляхом досягнення згоди з усіх істотних умов таких правочинів. Таким чином, починаючи з 2005 року, відповідач є законним користувачем земельної ділянки та належним чином виконує усі зобов'язання взяті на себе по даний час.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, що наведені в позовній заяві, просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з'ясувавши обставини справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що ОСОБА_2 являється власником земельної ділянки площею 2.8146 га, кадастровий НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Козинецької сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 30.08.2004, серія ВН №192081 (а.с.10).

05.01.2005 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Концерн «Сімекс - Агро» було укладено Договір оренди землі № 16/0194, предметом якого є вищевказана земельна ділянка належна позивачеві. Строк дії договору сторонами узгоджено на 10 років.

Вказаний договір був зареєстрований у Вінницькій філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 13 від 15.02.2007.

Згідно Акту прийому-передачі земельної ділянки від 05.01.2007 року позивач передав, а відповідач прийняв у натурі земельну ділянку.

По збігу десятирічного строку позивач звернулась до відповідача з метою повернення їй належної земельної ділянки, небажаючи продовження дії договору, однак її було повідомлено, що строк дії договору визначено на 20 років.

Зважаючи на те, що строк дії договору оренди землі від 05.01.2005 у 20 років з нею відповідачем не було узгоджено, позивач вважає, що порушено її законні права, що стало підставою для звернення до суду із позовом про припинення строку дії договору, у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998, № 161-XIV.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що між сторонами цього спору 15.02.2007 було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі від 05.01.2005 року № 16/0194, яка була зареєстрована у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» 05.08.2010 за №77, за умовами якої сторони збільшили розмір орендної плати та строк дії договору оренди землі до 20 років. Вказана додаткова угода підписана сторонами та зареєстрована у Вінницькій філії ДП «Центр ДЗК» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис 05.08.2010 за №77.

Як убачається із копії реєстру поштових переказів № СА0913 від 23.10.2017, позивач ОСОБА_2 отримувала орендну плату за 2015-2017 роки.

Згідно ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що строк користування належною позивачеві земельною ділянкою згідно Договору оренди землі № 16/0194 від 05.01.2005, з урахуванням Додаткової угоди від 15.02.2007 сторонами було визначено у 20 років, що свідчить про те, що на момент розгляду справи не закінчився строк дії договору оренди землі, на який його було укладено, отож відповідач є законним користувачем належної позивачеві земельної ділянки, оскільки належних та допустимих доказів недійсності правочину, яким було збільшено строк дії основного договору представником позивача не надано суду.

Заперечення представника позивача з приводу того, що позивач не підписувала Договору оренди землі строком від 05.01.2005 на 20 років не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовані наявністю Додаткової угоди від 15.02.2007, яка була укладена з дотриманням вимог чинного законодавства та була досліджена судом в ході судового розгляду. Про недійсність Додаткової угоди від 15.02.2007 позивач та його представник не заявляли, хоча мали таку можливість, оскільки отримали копію додаткової угоди одночасно з відзивом на позов.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про відмову у позові, оскільки обставини на які посилався позивач в обгрунтування своїх позовних вимог не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та відсутністю законних підстав для його задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому з урахуванням того, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати у вигляді судового збору відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 16, 202, 203, 215, 638, 792 ЦК України, ст. 6, 13, 14 Закону України «Про оренду землі», керуючись ст.10, 13, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концерн "Сімекс - Агро", про визнання договору оренди землі припиненим, у зв'язку із закінченням строку його дії та скасування державної реєстрації.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко