Провадження №2/523/4650/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"05" листопада 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний ОСОБА_1 «Індустріалбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту, -

встановив:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний ОСОБА_1 «Індустріалбанк» (далі ПAT АКБ «Індустріалбанк») звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача суму боргу за договором кредиту в розмірі 13 807,11 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 14.08.2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір, відповідно до якого, відповідач отримав споживчий кредит в сумі 9 000,00 грн. Строк дії договору встановлено до 14.08.2015 року, з відсотковою ставкою 24% річних. З часу отримання кредиту ОСОБА_2, належним чином не виконувала грошове зобов'язання в наслідок чого виникла заборгованість, в звязку з чим ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та рішенням Суворовського районного суду від 01 вересня 2015 року з відповідачки було стягнуто суму боргу, однак вказане рішення відповідачкою не виконане. Таким чином, представник позивача просить стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та штрафні санкції.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 15).

Відповідачка про розгляд справи повідомлялась належним чином (а.с.44), причини неявки не повідомляла, відзив на позов не подавала, будь яких заяв не надходило.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача (а.с. 15).

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 14.08.2013 року між ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Індустріалбанк», що підтверджується інформаційною довідкою про юридичну особу (а.с.34), та ОСОБА_2, був укладений кредитний договір № 103044/30/к2 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов, якого, ОСОБА_1 надав Позичальнику кредит у сумі 9 000,00 грн., строком повернення до 14.08.2015.

Рішенням Суворовського районного суду від 01 вересня 2015 року цивільна справа № 523/8171/15-ц з відповідачки було стягнуто суму боргу.

В той же час, після постановлення судом вказаного рішення ПАТ АКБ «Індустріалбанк» продовжило нараховувати для позичальника заборгованість, в тому числі проценти, пеню та інфляційні нарахування, а саме Банком додатково нараховано суму заборгованості за період з 06.08.2015р. по 31.07.2018р., яка становить 13 807,11, в тому числі: сума простроченої заборгованості по відсоткам грн. 7 739,94 грн., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 1 820,22 грн., пеня за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків 1 954,95 грн., інфляційні нарахування 2 292,00 грн., що підтверджується розрахунком боргу (а.с.14).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до змісту ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов'язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов'язання є його порушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Разом з тим, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник не виконав, або виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

Такий висновок викладений у постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) передбачено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання. Разом з тим позивач з такими вимогами до суду не звертався.

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, після стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема тіла кредиту, за рішенням суду позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків та пені за кредитним договором.

З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобовязань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину виконання судового рішення та врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Отже на підставі викладеного слід дійти висновку, що кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18 (ЄДРСРУ № 76596781), від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18 (ЄДРСРУ № 76502922), 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18 (ЄДРСРУ № 76502947) та ін.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі ст. ст. 526, 610-612, 625, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 95, 141, 263-265, 280-283 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний ОСОБА_1 «Індустріалбанк» (адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Ген. Алмазова, 18/7, ) до ОСОБА_2 (яка зареєстрована: ІНФОРМАЦІЯ_1. КузнецоваАДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення боргу за договором кредиту відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Повне судове рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя: