№ 243/8561/18
Справа № 2/243/2947/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2018 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Маслової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Словянську Донецької області цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Словянський міський центр зайнятості робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, про розірвання трудового договору, зареєстрованого у Словянському міському центрі зайнятості, -
Позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи Словянського міського центру зайнятості, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не зявився, натомість третьою особою до суду було надано клопотання, в якому справу просили розглянути у відсутність їх представника, а рішення у справі ухвалити згідно діючого законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
З 15 серпня 2002 року позивач ОСОБА_1 зареєстрований у виконавчому комітеті Словянської міської ради Донецької області у якості фізичної особи-підприємця (а.с. 4) та на підставі ч. 3 ст. 128 ГК України має право здійснювати свою підприємницьку діяльність із залученням найманої праці.
Поряд з цим, з акту про невихід на роботу (прогул) від 01 жовтня 2014 року, акту про невихід на роботу (прогул) від 06 вересня 2018 року, табелю обліку робочого часу за жовтень 2014 року № 184, таблиці № 6 щодо відомостей про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам, слідує, що починаючи з 01 жовтня 2014 року по дату розгляду цієї справи, відповідач не зявляється на роботі та не виконує свої трудові обовязки.
Так, пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України визначено відсутність на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин прогулом.
Таким чином, враховуючи, що суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справу на підставі доказів, поданих учасниками справи, та приймаючи до уваги, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження поважності причин його відсутності на робочому місці, починаючи з 01 жовтня 2014 року по час розгляду даної справи, суд вважає можливим розцінювати такі дії ОСОБА_2 прогулом.
Згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України прогул є однією з підстав розірвання за ініціативою роботодавця трудового договору, укладеного на невизначений строк.
В той же час, оскільки діючим законодавством не визначено порядок розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця за умови, коли працівник відсутній на робочому місці, а його місцезнаходження не відоме, суд при вирішенні питання щодо можливості припинення трудових відносин між сторонами справи, вважає за можливе виходити з положень Наказу Міністерства праці та соціальної політики України «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю» № 260 від 08 червня 2001 року, яким визначено порядок оформлення припинення трудових відносин між сторонами трудового договору.
Так, пунктами 8-10 цього Наказу встановлено, що у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково фізична особа в трудовому договорі робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох примірниках трудового договору запис про зняття з реєстрації трудового договору.
Вказаним наказом, крім того, затверджена форма трудового договору між працівником і фізичною особою, в п. 17 якої, що має назву «підстави припинення договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України» передбачені підписи обох сторін договору, тобто не тільки роботодавця, а й працівника. Лише після підписів обох сторін договору, у п. 18 зазначеної форми трудового договору передбачений запис посадової особи служби зайнятості про зняття договору з реєстрації.
Пунктом 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 року, передбачено, що фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичні особи, які використовують найману працю роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості. Унесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від реєстрації трудового договору і засвідчуються його печаткою.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що зважаючи на те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, укладений між ними 14 березня 2013 року трудовий договір можливо розірвати в судовому порядку, оскільки виконати процедуру розірвання трудового договору, передбачену діючим трудовим законодавством України, у позасудовому порядку не можливо у зв'язку з втратою позивачем зв'язку з відповідачем.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 щодо розірвання трудового договору з ОСОБА_2, у ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд, виходячи з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, приходить до висновку, про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат, понесених ним на сплату судового збору у розмірі 1762 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, ст. 40 КЗпП України, Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року, Інструкцією про порядок ведення трудових книжок
працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року, суд
Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_3