Провадження №22-ц/772/245/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач :Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 рокуСправа № 148/987/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Войтка Ю.Б., Кучевського П.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та дружину до досягнення дітьми трирічного віку,за апеляційною скаргою адвоката Ткачук Ірини Анатоліївни, яка діє в інтересахОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області, ухваленого 27 листопада 2017 року, о 13 год. 05 хв.,-

ВСТАНОВИВ:
06 червня 2017 року до Тульчинського районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дітей та дружину до досягнення дітьми трирічного віку.

Позов мотивований тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час спільного життя у них народилося двоє дітей.
Сімейне життя не склалося, сторони шлюбні відносини припинили та спільно не проживають. Діти знаходяться на її утриманні, відповідач допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є військовослужбовцем та отримує регулярний дохід, не має непрацездатних членів сім`ї та інших дітей.
Вона перебуває у відпустці по догляду за дітьми, у зв`язку з чим, не може працювати і також потребує коштів на своє утримання.
У зв`язку з цим, позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 трирічного віку.
В подальшому вона змінила свої позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дітей і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду 06.06.2017 р. і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів на дітей допущено до негайного виконання.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір 1120 (одна тисяча сто двадцять) гривень.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій послалась на те, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення аліментів на утримання позивачка є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року в частині стягнення аліментів на утримання позивачки та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та роз`яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» апеляційним судом не перевіряється рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітних ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , так як вони не оскаржуються.

Таким чином, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дітьми трирічного віку.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Встановлено, згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_1 від 16.09.2015, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тульчинського районного управління юстиції у Вінницькій області, позивачка та відповідач є батьками дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 52 53).

Згідно довідки за № 1408 від 30.05.2017, виданої виконавчим комітетом Тульчинської міської ради Вінницької області, діти ОСОБА_3 і ОСОБА_4 знаходяться на утриманні ОСОБА_1 (а.с. 54).

У відповідності до довідки № 678 від 16.11.2017, виданої військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України, за період з травня по жовтень 2017 року ОСОБА_2 нараховано грошове забезпечення на загальну суму 50641,97 грн., з яких фактично виплачено 49880,91 грн. (а.с. 96).

Відповідно до довідок № 1473, 1474, 1475 від 20.11.2017, виданих Управлінням соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації, ОСОБА_1 виплачується допомога при народженні дітей на загальну суму 10320 грн. за період з травня по жовтень 2017 року, а також державна соціальна допомога дітям-інвалідам на суму 9886,40 грн. за аналогічний період (а.с. 101 103).

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала жодних доказів в обґрунтування заявленого нею розміру аліментів на своє утримання та враховуючи матеріальне становища ОСОБА_2 , задовольнив частко позовні вимоги стягнувши з нього аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), щомісячно з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи часткове задоволення позову взяв до уваги неспроможність відповідача надавати аліменти на утримання дружини в розмірі більше ніж 1/8 частини його заробітку, так як з ОСОБА_2 будуть стягуватись аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу).

Посилання представника позивача в апеляційній скарзі на ту обставину, що суд при вирішенні розміру аліментів, не врахував, що відповідач отримує речове забезпечення передбачене наказом Міністерства оборони України №232 від 29 квітня 2016 року, є необґрунтованим, оскільки позивачкою та її представником не надано відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення), належні та допустимі докази в підтвердження своїх тверджень.

Відповідно до п.11 Постанови верховного Суду України «Про судове рішення» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про

встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх

юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а

також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при

задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи

наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи

заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої

дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися

на припущеннях.

Крім того, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 26 лютого 1993 року №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» з військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького

складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної

кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з

вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів

внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби,

а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного

характеру.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення нею трирічного віку в повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК України, а саме те, що ОСОБА_2 являється військовослужбовцем, отримував заробітну плату за період з травня 2017 року по жовтень 2017 року в розмірі 49880,91 грн., з нього підлягають стягнення аліменти на утримання двох неповнолітнії дітей у розмірі 1/3 частини частини заробітку, врахував його матеріальне становище, а саме те, що останній має єдине джерело доходу військова служба.

Виходячи з загальних засад щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи в апеляційному суді відповідач не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені. Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Керуючись ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересахОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 27 листопада 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий /підпис/ Рибчинський В.П.
Судді /підпис/ Войтко Ю.Б.
/підпис/ ОСОБА_8 .
Згідно з оригінлом.
Суддя Рибчинський В.П.