Справа № 366/1044/18
Провадження № 2/635/2514/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

секретар судового засідання - Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

відповідач: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

03 травня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, в якому просить надати їй дозвіл на виїзд ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон без дозволу (згоди) батька дитини до повноліття дитини, та дозволити ОСОБА_1, або її офіційному представникові, без згоди батька, ОСОБА_3, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_4 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем с 02.12.2009 по 01.04.2014, який було розірвано на підставі рішення Іванківського районного суду Київської області від 14.03.2018. Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини, відповідач по справі, участі у вихованні та догляду за дитиною не бере, розвитком дитини не займається, матеріальної допомоги не надає, та, більш того, ОСОБА_3 відмовляється надати ОСОБА_1, у передбаченому законом порядку, дозвіл на виїзд доньки за кордон для відпочинку та оздоровлення. Водночас, дитина часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендаціями лікарів, необхідне періодичне перебування дитини на морі. ОСОБА_1 вважає, що безпідставне ненадання згоди батьком дитини, ОСОБА_3, шкодить інтересам малолітньої ОСОБА_4, та не сприяє її всебічному та гармонійному розвитку, порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток.

Ухвалою судді Іванківського районного суду Київської області від 31.05.2018 матеріали зазначеної цивільної справи було направлено за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області, та були отримані судом 27.06.2018.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання на 07 вересня 2018 року та 05 листопада 2018 року.

Учасники справи у судове засідання повторно не з'явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в судове засідання не з'явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши обставини справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1

З копії рішення Іванківського районного суду Київської області від 14.03.2014 вбачається, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, було розірвано, а дитину, ОСОБА_4, до її повноліття залишено на вихованні матері - ОСОБА_1.

Наявними у справі доказами підтверджується, що дитина проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» усі громадяни України мають право на виїзд за кордон.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

У ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, зокрема, п. п. 3-5 виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду досягли 18-річного віку, утому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків з нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого із батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків у разі пред`явлення зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого із батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Тобто, при постановленні рішення щодо надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу батька та посиланні на Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» суду слід зазначати дозвіл на конкретний виїзд (одноразовий), з визначенням його початку й закінчення.

Однак, всупереч вищезазначеним нормам закону ОСОБА_1 у своєму позові не зазначила на конкретний виїзд (одноразовий), з визначенням його початку й закінчення, більш того, якщо брати до уваги копію довідки від 25.04.2018, наданої керівником студії «Л-Стиль» ОСОБА_7, про те, що ОСОБА_4 в період з 22.07.2018 по 29.07.2018 прийматиме участь у фестивалі дитячої творчості в Болгарії, в якості визначення конкретного періоду, на який позивач нібито просить надати дозвіл на виїзд дитини, то на момент, коли вказана цивільна справа надійшла за підсудністю до Харківського районного суду Харківської області, актуальність вказаної довідки була втрачена. Інших доказів позивачем або її представником до суду надано не було. Крім того, позивачем не було також конкретизовано дозвіл на оформлення яких саме документів без згоди батька, вона просить суд надати.

Статтею 141 СК України визначено рівні права та обов'язки щодо дитини, а надання судом дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька позбавить останнього можливості брати участь у вихованні своїх дітей та можливості спілкування з ними.

З огляду наведеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 про надання судом дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька до повноліття дитини, та дозвіл ОСОБА_1, або її офіційному представникові, без згоди батька, оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_4 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття, без зазначення конкретного строку та країни подорожування, не передбачені законодавством України, а тому підставах для задоволення позову немає.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, та залишає судовий збір за рахунок позивача, у зв'язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - відмовити.

Судовий збір залишити за рахунок ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Іванківським РС Управління ДМС України в Київській області від 10.07.2014, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1.

Відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Липецьким РВ в Харківській області від 21.10.1997, місце проживання - АДРЕСА_2.

Суддя Н.М. Токарєва