ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/394/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 22-ц/4817/31/18 Доповідач - Ткач З.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Сович Н.А.

з участю представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №600/394/15-ц за апеляційною скаргою Акціонерного товариства ОСОБА_4 "ПриватБанк" на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області про залишення заяви без розгляду від 06 серпня 2018 року, постановлену суддею Гриновець О.Б., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_4 банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звернення стягнення на будинковолодіння на суму 736689,27 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк», який є правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд із позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 про звернення стягнення на будинковолодіння на суму 736689,27 грн. та судові витрати.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду з підстав визначених п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник АТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_5 просить дану ухвалу скасувати та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Представник АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

У відповідності до вимог статей 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 Доводи апеляційної скарги заперечив, пояснивши, що суд прийшов до обґрунтованого висновку про повторну неявку позивача в судове засідання без поважних і апеляційна скарга подана після набрання чинності законом «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» та підписана не керівником ПАТ «КБ «ПриватБанк», а ОСОБА_5, яка не є адвокатом, а тому відповідно до ст.1312 Конституції не уповноважена представляти інтереси банку.

Просив ухвалу суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивач повторно не з'явився в судове засідання 06 серпня 2018 року та не повідомив про причини неявки, заява про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходила.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення перешкоджає розгляду справи.

Повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні вимог 128 ЦПК України підтверджуючих повідомлення позивача про дату та час розгляду позовної заяви на 14 червня 2018 року та 06 серпня 2018 року.

Посилання суду першої інстанції, що АТ КБ «Приватбанк» отримував смс-повідомлення про час та дату розгляду справи на 14 червня 2018 року (т.2 а.с. 3) та 06 серпня 2018 року (т.2 а.с.16), не є належним повідомленням позивача.

Відповідно до частини тринадцятої статті 128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно із п. 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 1 червня 2013 року N 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

В матеріалах цивільної справи відсутня письмова заява позивача АТ КБ ПриватБанк про отримання повісток шляхом надіслання йому смс-повідомлень.

Разом з тим, суд першої інстанції не використав інші можливі, передбачені статтею 128 ЦПК України, способи повідомлення позивача та його представника про розгляд справи і вручення їм повісток.

Колегія суддів вважає, що про судове засідання призначене на 14 червня 2018 року та на 06 серпня 2018 року АТ КБ Приват Банк повідомлений не був, оскільки за відсутності заяви позивача про отримання повісток шляхом надіслання йому смс-повідомлень, довідка про доставку смс-повідомлення не є належним документом, що посвідчує факт належного повідомлення позивача про день та час розгляду справи.

Тому в суду першої інстанції були відсутні підстави для застосування п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, оскільки для залишення без розгляду позовної заяви має існувати одночасно дві обставини це належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи та повторна неявка в судове засідання. Позивач та його представник не були належним чином повідомлені про судове засідання на 14 червня 2018 року та на 06 серпня 2018, отже суд першої інстанції при постановлені ухвали від 06 серпня 2018 про залишення позову без розгляду не вірно застосував норми процесуального законодавства, а саме п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Окрім того, застосування ч. 13 статті 128 ЦПК України можливе за умови відсутності офіційної електронної адреси.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача ПАТ КБ ПриватБанк - ОСОБА_6 подав заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді. (т.1 а.с. 29)

Також колегія суддів керується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Доводи ОСОБА_3 про те, що апеляційна скарга подана та підписана ОСОБА_5, яка не є адвокатом, а тому відповідно до ст.1312 Конституції не уповноважена представляти інтереси банку, колегія суддів відхиляє з наступних мотивів.

Згідно із ч.2 ст.15 ЦПК представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК представником у суді може бути адвокат або законний представник.

30 вересня 2016 року набрав чинності закон «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 №1401-VIII.

У ч.ч. 2, 4 ст.1312 Конституції передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Абзацами першим та третім підпункту 11 п. 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, встановлено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_7 подана 15 квітня 2015 року представником АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 до набрання чинності закону «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 2 червня 2016 №1401-VIII.

За таких обставин доводи представника відповідача про обовязкову участь у справі адвоката як представника АТ «КБ «ПриватБанк» є помилковим.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, враховуючи наведені обставини та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційна скарга представника АТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_5 підлягає до задоволення, а ухвала до скасування із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, колегія суддів вважає, що вимога апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 на їхню користь судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про залишення позовної заяви без розгляду є передчасною.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ОСОБА_4 банк "ПриватБанк" задовольнити.

Ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 06 серпня 2018 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 06 листопада 2018 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

ОСОБА_8