Справа № 333/381/18
Провадження № 2-н/333/24/18
У Х В А Л А

Іменем України

29 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Зазначена заява передана в провадження судді Дмитрієвої М.М.

В заяві заявник просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), пенсії, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

З наведеного вбачається, що заявником предявлена вимога, яка не відповідає положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, а саме стягнення аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Окрім цього, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

В позові заявник вказує, що на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вона звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів під час розгляду справи у всіх судових інстанціях.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Тобто від сплати судового збору з вимогами про стягнення аліментів звільняються саме позивачі в рамках позовного провадження.

Заявником же надано до суду заяву про видачу судового наказу, розгляд якої проводиться судом за правилами наказного провадження, тому заявник не звільнена від сплати судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про судовий збір» судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі. На підставі ст. 9 Закону України «Про судовий збір» Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4-1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що ставка судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу складає 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року у розмірі1762 гривні.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 176 грн. 20 коп. та надати відповідні документи на підтвердження цього. У разі звільнення від сплати судового збору, заявник повинен в заяві вказати підстави звільнення та надати відповідні докази.

Окрім цього необхідно зазначити, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» внесено зміни до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», шляхом доповнення словами "а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів". Вказані зміни набувають чинності 06.02.2018 року.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяви подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК Україн6и, заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 ЦПК цього Кодексу.

Враховуючи викладене, заявнику ОСОБА_1 необхідно відмовити у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини, та розяснити що відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 12, ст. 166 ЦПК України, з вказаними вимогами заявник зможе звернутися до суду в рамках позовного провадження, або звернутися до суду в рамках наказного провадження з вимогами, що відповідають п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, надавши документ, що підтверджує сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 19, 33, 160, 165-166, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва