Справа № 492/1876/17
Провадження № 2/492/246/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

Головуючого - судді Череватої В.І.

за участю: секретарів судових засідань - Каширної О.Г., Златєвої М.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, ОСОБА_4, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, третя особа - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області про надання додаткового строку для прийняття спадщини та просить суд визначити їй ОСОБА_3, додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 посилаючись на те, що після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для сільськогосподарського призначення та будинку. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивач немає можливості, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки через розбіжності в написанні прізвища позивача та батька в правовстановлюючих документах, необхідно було встановлювати факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, крім того, позивач рідко спілкувалась з батьком, так як вони жили на великій відстані. Після народження у позивача доньки ОСОБА_6, позивач немала можливості оформити спадщину, оскільки дитина народилась з вродженою вадою дитячого церебрального паралічу і до теперішнього часу потребує постійного стороннього догляду та нагляду, проходження періодичних курсів соціальної реабілітації, лікувального масажу, так як самостійно не може рухатись та обслуговувати себе. На підтвердження доказу поважної причини пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини є хвороба старшої дитини позивача та народження молодшої дитини, постійний догляд за дітьми повністю поглинає весь час. З 2009 року по теперішній час позивач займається своєю дитиною, лікує, водить до реабілітаційних центрів, періодично один раз на рік дитині роблять операції на ніжках. Усі кошти фактично витрачаються на реабілітацію, на ліки, одяг, харчування дитини, оскільки позивач отримує лише пенсію на дитину. Усе перелічене свідчить про те, що позивачу бракувало часу займатися оформленням спадщини у зв'язку з постійним доглядом її малолітньої дитини, яка прикута до інвалідного візочку, яка потребує постійного догляду, уваги, великих витрат на постійні операції, реабілітації. У зв'язку з великою відстанню між місцем проживання позивача та місцезнаходженням спадщини, позивач не могла залишити хвору дитину з ДЦП та їхати оформлювати документи, що призвело до пропуску строків для подачі заяви на прийняття спадщини.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 29.01.2018 року залучено до участі в справі в якості третьої особи ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Також, просив суд про розгляд справи у його відсутність.

Третя особа ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Також, просив суд про розгляд справи у його відсутність.

Від представника третьої особи - державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. до суду також надійшла заява про слухання справи за його відсутності.

Крім того, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представником відповідача позову та вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11 квітня 1987 року, позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_7, її дошлюбне прізвище російською мовою значиться як «ОСОБА_14», його батьками російською мовою вказані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 14).

Як видано з копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02 грудня 2016 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року і його прізвище значиться як «ОСОБА_13» (а.с. 15).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 06 лютого 2017 року встановлений факт того, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 року (а.с. 10).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 - ОСОБА_6, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_10 значиться її батьком, а ОСОБА_11 - матір'ю (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області, 14 жовтня 2010 року, розірвано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_11, актовий запис № 188. Після розірвання шлюбу, позивачу присвоєне прізвище ОСОБА_11. 08 серпня 2014 року позивач змінила прізвище з «ОСОБА_11» на «ОСОБА_15», у зв'язку з реєстрацією шлюбу з ОСОБА_12, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6, виданого Виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 08 серпня 2014 року, актовий запис № 90 (а.с. 17) та копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_7, виданого Василівським РВ УДМС України в Запорізькій області (а.с. 7). Від шлюбу з ОСОБА_12, позивач має малолітню дитину - сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 09 грудня 2014 року (а.с. 13). Малолітня донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачем ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області від 24.05.2017 року № 5181 (а.с. 9).

Після смерті спадкодавця ОСОБА_5, позивач ОСОБА_3 спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, як видно з копії постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 10.05.2017 року, ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_5, у зв'язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с. 11).

Як вбачається з копії медичної документації, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, народилась з діагнозом: ДЦП, нижній спастичний тетрапарез, спастична диплегія, інтелектуальна недостатність помірного ступеню, затримка мовленнєвого розвитку (а.с. 18 - 34), у зв'язку з чим потребує постійного стороннього нагляду та догляду, періодичного проходження курсу соціальної реабілітації, курсів лікувального масажу, лікувальної фізкультури, постійного виконання комплексу загально розвиваючих вправ, нагляду педіатра, психіатра, невролога, психолога, логопеда за місцем проживання.

Відповідно до повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 09.01.2018 року № 25/01-16, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, після смерті ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_9, спадкоємцем за законом є донька померлого, ОСОБА_3, яка подала заяву на прийняття спадщини - 07.03.2017 року за № 244, та додана до спадкової справи № 103/2017. Свідоцтва про право на спадщину станом на 09.01.2018 року не видавалось.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, спадкоємцем померлого ОСОБА_5 є його донька - ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що причини пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, можна визнати поважними, оскільки через розбіжності в написанні прізвища позивача та батька в правовстановлюючих документах, необхідно було встановлювати факт родинних відносин між нею та спадкодавцем, крім того, позивач рідко спілкувалась з батьком, так як вони жили на великій відстані. Після народження у позивача доньки ОСОБА_6, позивач немала можливості оформити спадщину, оскільки дитина народилась з вродженою вадою дитячого церебрального паралічу і до теперішнього часу потребує постійного стороннього догляду та нагляду, проходження періодичних курсів соціальної реабілітації, лікувального масажу, так як самостійно не може рухатись та обслуговувати себе. На підтвердження доказу поважної причини пропуску строку подачі заяви на прийняття спадщини є хвороба старшої дитини позивача та народження молодшої дитини, постійний догляд за дітьми повністю поглинає весь час. З 2009 року по теперішній час позивач займається своєю дитиною, лікує, водить до реабілітаційних центрів, періодично один раз на рік дитині роблять операції на ніжках. Усі кошти фактично витрачаються на реабілітацію, на ліки, одяг, харчування дитини, оскільки позивач отримує лише пенсію на дитину. Усе перелічене свідчить про те, що позивачу бракувало часу займатися оформленням спадщини у зв'язку з постійним доглядом її малолітньої дитини, яка прикута до інвалідного візочку, яка потребує постійного догляду, уваги, великих витрат на постійні операції, реабілітації. У зв'язку з великою відстанню між місцем проживання позивача та місцезнаходженням спадщини, позивач не могла залишити хвору дитину з ДЦП та їхати оформлювати документи, та не могла своєчасно звернутись до нотаріальної контори, у зв'язку з чим суд вважає що строк для прийняття спадщини позивачем пропущений з поважних причин.

Більш того, в судовому засіданні було встановлено, що позивач не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті спадкодавця та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно у зв'язку з пропуском строку для подання зазначеної заяви. Спадщина після смерті ОСОБА_5 до наявного часу ніким не прийнята, спору стосовно спадщини немає.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк у три місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_5, оскільки вона пропустила вказаний строк з поважної причини.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 200, 206, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, треті особи - Арцизька районна державна нотаріальна контора Одеської області, ОСОБА_4 про надання додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП: НОМЕР_1) додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 терміном у три місяці, який розраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 лютого 2018 року.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області