Справа № 710/394/16-ц
Провадження № 4-с/710/3/18
УХВАЛА

26.01.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Цяпкало Г.П.,

скаржника ОСОБА_1,

представника скаржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шпола скарги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ в Черкаській області, третя особа, без самостійних вимог державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4, стягувач ТОВ "Кей-Колект" на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 до Шполянського районного суду надійшли скарги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ в Черкаській області третя особа, без самостійних вимог державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_4, на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, стягувач ТОВ «Кей-Колект» (номери проваджень 4-с/710/11/2017, 4-с/710/3/2017, 4-с/710/2/2017), які ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 26.07.2017 об'єднані в одне провадження та яким присвоєно один єдиний унікальний номер унікальний номер 710/394/16-ц, номер провадження 4-с/710/11/2017.

У зазначених скаргах скаржник просить поновити строк на оскарження рішення, дії та бездіяльності державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ у Черкаської області, визнати протиправними дії державного виконавця Лисенка М.А. по закінченню виконавчого провадження №21352769, згідно з постановою від 12.01.2016, по закінченню виконавчого провадження №21352411, згідно з постановою від 10.02.2016, по закінченню виконавчого провадження №20587521, згідно з постановою від 12.01.2016, визнати протиправними дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 по неповерненню виконавчих документів стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», скасувати постанови державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 про закінчення виконавчого провадження №21352769 від 12.01.2016, про закінчення виконавчого провадження №21352411 від 10.02.2016, про закінчення виконавчого провадження, №20587521 від 12.01.2016, скасувати постанови начальника ВДВС Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження №50159783 від 11.02.2016, про відкриття виконавчого провадження №50230634 від 18.02.2016, про відкриття виконавчого провадження №49972509 від 27.01.2016, зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 повернути виконавчі документи стягувачеві на підставі п.2 та п.3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги заявник мотивує тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області знаходилися виконавчі провадження:

- №21352769 від 14.09.2010 на підставі виконавчого листа №2-472 від 10.07.2010, виданого Шполянським районним судом 10.07.2010 про стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» з ОСОБА_1 247 312,75 грн. заборгованості за кредитним договором, забезпеченням повернення кредиту виступає іпотека нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою м. Шпола, вул. Лебединська, 4;

-№21352411 від 14.09.2010 на підставі виконавчого листа №2-462 від 10.07.2010, виданого Шполянським районним судом 10.07.2010 про стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» з ОСОБА_1 220 227,18 грн. заборгованості за кредитним договором, забезпеченням повернення кредиту виступає іпотека нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1,

-№20587521 від 30.07.2010 на підставі виконавчого листа №2-466 від 17.06.2010, виданого Шполянським районним судом 17.06.2010 про стягнення на користь ТОВ «Кей-Колект» з ОСОБА_1 139 094,73 грн. заборгованості за кредитним договором, забезпеченням повернення кредиту виступає іпотека обладнання: станка кромко облицювального FL 530, аспіраційної установки MF9022, аспіраційної установки MF9030, багатошпиндельного сверлильно-присадочного станка з ЗМТ лінійкою.

Відповідно до оскаржуваних постанов про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_3, посилаючись на п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» закінчив зазначені виконавчі провадження і направив матеріали виконавчих проваджень до ВДВС Шполянського районного управління юстиції, де начальником відділу ОСОБА_4 були відкриті виконавчі провадження №50159783, №50230634 та №49972509. Однак, перед винесенням постанов про закінчення виконавчого провадження державний виконавець Лисенко М.А. не повернув виконавчі документи стягувачеві, то такі дії державного виконавця є протиправними та порушують Закон України «Про виконавче провадження», відтак скаржник звернувся до суду з даною скаргою. Заявнику стало відомо про неправомірні дії державного виконавця з моменту ознайомлення з матеріалами проваджень, тобто з 14.03.2016, а тому він вважає, що не пропустив строк для подання до суду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця.

Скаржник та представник скаржника у судове засідання зявились, скаргу підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у скарзі.

Представник відділу примусового виконання УДВС ГУЮ в Черкаській області в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, вказали про розгляд скарги у їх відсутність, скарги не визнали, надали до суду заперечення проти скарг, в яких зазначили, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходилося зведене виконавче провадження № 25797642 про стягнення коштів з ОСОБА_1, до складу якого входили:

- виконавчий лист № 2-466/10, що виданий Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу в сумі 17171,68 доларів США, що в гривневому співвідношенні згідно курсу НБУ долара США до гривні з розрахунку - 7,9840 грн. за один долар США, станом на 10.03.2010 становить 137098,74 грн.;

- виконавчий лист № 2-462/10, що виданий Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» кредиту та заборгованості за кредитом, отриманого згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27.10.2008 з правилами у розмірі 218457,18 грн., судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн.;

- виконавчий лист № 2-463/10, що виданий Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» кредиту та заборгованості за кредитом, отриманого згідно договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27.04.2007 станом на 10.03.2010 в сумі 593488,24 грн. та 500,00 грн. неустойки за порушення умов кредитування, судові витрати в розмірі 1820,00 грн. (Забезпеченням повернення вищевказаного кредиту виступає іпотека нежитлового приміщення магазину «Меблі», що знаходяться за адресою: Черкаська область, м. Шпола, вул. Соборна, 103а, згідно договору іпотеки № 9499 від 27.204.2007);

- виконавчий лист № 2-472/10, що виданий Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення достроково з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» кредиту та заборгованості за кредитом, отриманого згідно договору про надання споживчого кредиту № 195/мкк-0 від 22.09.2006 в сумі 30685,46 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ долара США до гривні з розрахунку 7,9840 грн. за 1 долар США станом на 10.03.2010 становить 244992,75 грн. та додатково 500,00 грн. неустойки за порушення умов кредитування, судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. (забезпеченням повернення вищевказаного кредиту виступає іпотека комплексу нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: Черкаська область, м. Шпола, вул.. Лебединська, 4).

Вказані виконавчі провадження перебували на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції.

07.05.2015 державним виконавцем на підставі ухвали Шполянського районного суду Черкаської області № 710/839/13-ц від 18.04.2013, винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 21351939, якою змінено стягувана ПАТ «Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Того ж дня державним виконавцем на підставі ухвали Шполянського районного суду Черкаської області № 710/840/13-ц від 15.04.2013 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 21352769, якою змінено стягувача ПАТ Укрсиббанк» на ТОВ «Кей-Колект».

В результаті дій державного виконавця арештоване нерухоме майно ОСОБА_1 реалізоване на прилюдних торгах 02.08.2013 за ціною 359175,00 грн., а кошти отримані від реалізації арештованого майна, перераховані відповідно до ст. 43, 44 Закону України «Про виконавче провадження» на рахунок стягувача ТОВ «Кей- Колект».

Також вважають, що зі змісту скарги боржника не вбачається правомірних пояснень щодо обов'язку винесення державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби ІІІполянського районного управління юстиції постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки не вказано, яка саме підстава ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) мала бути прийнята до уваги державним виконавцем, та яке обґрунтування для застосування цієї підстави мало бути вказано. Крім того, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) не несе в собі обов'язку для державного виконавця приймати рішення щодо завершення виконавчого провадження після спливу шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а є нормою права що містить в собі гарантії прав стягувача щодо певного проміжку часу, в який державним виконавцем будуть вчинені дії по стягненню заборгованості. Невиконання даної норми може мати наслідком скаргу стягувача щодо неправомірної бездіяльності у здійснення заходів примусового характеру, а не боржника, оскільки, останній при бездіяльності державного виконавця не зазнає порушень прав.

В межах виконавчого провадження, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 не встановлено факту відсутності майна у боржника, не було складено акт про відсутність майна, не було встановлено наявність факту відмови стягувача у прийнятті майна, а тому, підстави для застосування п. 2 ч. 1 ст. 47 чи п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV) - були відсутні.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем отримано заяву стягувача про направлення виконавчого документа за місцезнаходженням боржника до Відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції. Оскільки, право вибору між кількома органами державної виконавчої служби належить саме стягувачу, а виконавчі дії вчиняються в тому числі за місцезнаходженням боржника чи його майна, клопотання ТОВ «Кей - Колект» про направлення виконавчого документа за місцезнаходженням боржника - є законним.

Представник стягувача ТОВ «Кей-Колект» - в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлений, вказав про розгляд скарги у його відсутність проти задоволення скарг заперечував, надав заперечення проти скарг, в яких вказав, що стягувач, враховуючи факт прописки боржника в м. Шпола та наявності у м. Шпола заставної іпотечної квартири, що належить скаржнику, скористався наданим законом правом та подав у відділ примусового виконання УДВС ГУЮ у Черкаській області письмову заяву з проханням передати відповідне виконавче провадження у відділ ДВС Шполянського районного управління юстиції для подальшого його виконання за місцем реєстрації боржника та місцем походження його майна. Вказана заява була законно задоволена, без порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» чи прав боржника. Абсолютно незаконним є твердження скаржника про те, що виконавча служба мала повернути виконавчий лист стягувачу. У ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції що діяла на час винесення оскаржуваного рішення), законодавцем чітко визначено вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого листа стягувачу. Жодна з них не має жодного відношення до виконавчого провадження, що оскаржуєшся боржником.

Суд, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали виконавчого провадження і скарги вважає, що вона не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В суді встановлено, що 12.01.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-472, виданого 10.07.2010 Шполянським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 247312,75 грн. Правовою підставою винесення постанови є п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.4).

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №50159783 від 11.02.2016, винесеною начальником відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-472, виданого 10.07.2010 Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 247312,75 грн. (а.с.5).

Відповідно до інформації про виконавче провадження за №21352769, отриманої 17.03.2016, відмітки про здійснення такої виконавчої дії як повернення виконавчого документа стягувачу, немає (а.с.6-13).

10.02.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-462, виданого 10.07.2010 Шполянським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 220277,18 грн. Правовою підставою винесення постанови є п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.64, 201).

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №50230634 від 18.02.2016, винесеною начальником відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-462, виданого 10.07.2010 Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 172442,85 грн. (а.с.65).

Відповідно до інформації про виконавче провадження за №21352411, отриманої 17.03.2016, відмітки про здійснення такої виконавчої дії як повернення виконавчого документа стягувачу, немає (а.с.66-72).

12.01.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-466, виданого 17.06.2010 Шполянським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 139094,73 грн. Правовою підставою винесення постанови є п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.128, 200).

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП №49972509 від 27.01.2016, винесеною начальником відділу державної виконавчої служби Шполянського районного управління юстиції ОСОБА_4, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-466, виданого 17.06.2010 Шполянським районним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кей-Колект» 108889,59 грн. (а.с.129).

Відповідно до інформації про виконавче провадження за №20587521, отриманої 17.03.2016, відмітки про здійснення такої виконавчої дії як повернення виконавчого документа стягувачу, немає (а.с.130-137).

28.12.2015 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області надійшла заява ТОВ «Кей-Колект» з проханням направити виконавчі листи №2-422/10 від 10.07.2010, №2-466/10 від 17.06.2010 та №2-462/10 від 10.07.2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконання до відділу ДВС Шполянського РУЮ (а.с.199).

Згідно з актом опису й арешту майна від 19.10.2010 державним виконавцем Ковтуном О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-462 від 10.07.2010, виданого Шполянським районним судом Черкаської області, присутності понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було описано та накладено арешт на трикімнатну квартиру площею 58,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 (а.с.202-203).

Відповідно до повідомлення секретаря ЖБК «Молодіжний» ОСОБА_7 від 22.10.2012 інформацію надати неможливо, через відсутність будинкової книги по буд. Піонерська, 23 (а.с.204).

Згідно з повідомленням завідувач Шполянського PC УДМС України в Черкаській області ОСОБА_8 №127 від 19.10.2012 що ОСОБА_1 відповідно до картотеки адресно-довідкового матеріалу зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомостей щодо зареєстрованих за вищезазначеною адресою неповнолітніх дітей надати не має можливості, оскільки картотека знаходиться в алфавітному порядку по прізвищам осіб, а не за адресами (а.с.204).

Відповідно до довідки №22 від 28.11.2013, виданої секретарем ЖБК «Молодіжний» ОСОБА_7, ОСОБА_1 є власником квартири в ЖКК «Молодіжний» АДРЕСА_3, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20647451 від 21.10.2008, реєстраційний номер 15177202. Разом з власником в квартирі проживають ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с.206).

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким введено в дію нові правила цивільного судочинства.

Відповідно до п.п. 9 п.1 Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ст. 385 ЦПК України в редакції, яка діяла на момент подання скарги, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як вказано в ч. 2 ст.449 ЦПК України в чинній редакції пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

За загальним правилом початок строку на оскарження постанови державного виконавця повинен визначатися з моменту одержання постанови заінтересованою особою.

В даній скарзі заявник вказує, що йому стало відомо про неправомірні дії державного виконавця відділу примусового виконання УДВС ГУЮ у Черкаській області з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто з 14.03.2016. Таким чином, десятиденний строк закінчується 25.03.2016, в пятницю, в робочий день тижня.

Відповідно до штампу дана скарга надійшла до Шполянського районного суду Черкаської області 28.03.2016.

Суд, вивчивши матеріали скарги поновляє скаржнику строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Оскільки на момент здійснення державним виконавцем дій, спрямованих на виконання зазначених в скаргах виконавчих проваджень діяв Закон України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, суд застосовує саме цей Закон в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій.

Згідно з ч.1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вказано в ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

1) є письмова заява стягувача;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення;

4) стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами Національної поліції, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно;

9) наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Згідно з ч.2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт.

Відповідно до ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як видно із матеріалів зведеного виконавчого провадження №25797642 державним виконавцем не встановлено факту відсутності майна у боржника, не було складено акт про відсутність майна, не було встановлено наявності факту відмови стягувача у прийнятті майна, а тому підстави для застосування п.2 та п.3 ч.1 ст. 47 у державного виконавця були відсутні.

Також відсутні інші обставини, передбачені ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», які є підставами для повернення стягувачу виконавчого документа.

Таким чином у державного виконавця не було жодних підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.1, 5 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

28.12.2015 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області надійшла заява ТОВ «Кей-Колект» з проханням направити виконавчі листи №2-422/10 від 10.07.2010, №2-466/10 від 17.06.2010 та №2-462/10 від 10.07.2010 щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконання до відділу ДВС Шполянського РУЮ.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Спори про місце здійснення виконавчих дій між органами державної виконавчої служби не допускаються.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження

Таким чином, державними виконавцями не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні ними постанов про закінчення виконавчого провадження №21352769 від 12.01.2016, про закінчення виконавчого провадження №21352411 від 10.02.2016, про закінчення виконавчого провадження №20587521 від 12.01.2016, а також постанов про відкриття виконавчого провадження №50159783 від 11.02.2016, про відкриття виконавчого провадження №50230634 від 18.02.2016, про відкриття виконавчого провадження №49972509 від 27.01.2016.

Згідно з ч.2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» не несе в собі обов'язку для державного виконавця приймати рішення щодо завершення виконавчого провадження після спливу шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а є нормою права що містить в собі гарантії прав стягувача щодо певного проміжку часу, в який державним виконавцем будуть вчинені дії по стягненню заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно з ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Виходячи у усього вищевикладеного, суд приходить до висновку, що дії державних виконавців були правомірними, здійсненими відповідно до законодавства України, не порушували прав боржника, а тому вимоги скарги до задоволення не підлягають.

На підставі ст.ст.11, 20, 25, 30, 47, 49 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999, керуючись ст.ст. 447-452, п. 27 ч.1 ст. 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному суду Черкаської області через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала в повному обсязі складена 29.01.2018.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_10