Єдиний унікальний номер 242/3244/17 Номер провадження 22-ц/775/270/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Будулуци М.С.,

суддів: Канурної О.Д., Санікової О.С.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року у цивільній справі № 242/3244/17 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про зобов'язання провести перерахунок, ухваленого судом у складі головуючого судді Владимирської І. М. у місті Селидове Донецької області, повний текст рішення складений 30 листопада 2017 року -

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (далі - К П «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського ВУВКГ) про зобов'язання провести перерахунок, який в наступному уточнила 22 серпня та 15 листопада 2017 року та вказала, що відповідач неправомірно нарахував заборгованість за послуги з водопостачання, які вона оплачує своєчасно і в повному обсязі.

Так, за 2016 рік за вказані послуги їй нарахована заборгованість у сумі 326 грн. 64 коп. Однак, з приведеного позивачем розрахунку вбачається, що за 12 місяців нею сплачено за ці послуги 885 грн. 12 коп., з яких вона особисто сплатила 145 грн. 44 коп., а 739 грн. 68 коп. сплачено за субсидією, з урахуванням 4 куб. м. на 1 людину в місяць.

В наступному відповідачем здійснено розрахунок за спожиті позивачем послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого станом на 01 липня 2017 року їй нарахована заборгованість у сумі 649 грн. 04 коп., 707 грн. 06 коп., на 01 серпня 2017 року - 718 грн. 49 коп., а на 01 жовтня 2017 року - 891 грн. 93 коп., яку вона заперечує.

Крім того, позивач зазначила, що відповідач воду постачає в м. Гірник з перебоями, що також впливає на розрахунок заборгованості.

Дії відповідача щодо нарахування заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення вважала неправомірними та просила суд зобов'язати К П «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського ВУВКГ списати виниклу заборгованість і здійснити їй нарахування в межах встановлених соціальних норм 4 куб. м. на 1 людину.

(а.с. 1 - 2, 14, 61 - 62).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про зобов'язання провести перерахунок відмовлено.

Із рішенням не погодилась ОСОБА_1 та подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що суд неправильно вирішив справу та безпідставно відмовив в задоволенні її позовних вимог.

Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з'явилася, але про час та місце розгляду справи вона повідомлена повісткою про виклик до суду та просила розглянути справу без її участі (а.с. 81 - зворотній бік, 92).

Представник відповідача - К П «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського ВУВКГ ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги позивача вважав безпідставними, рішення суду - законним і обгрунтованим та просив скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Апеляційний суд вважав можливим розглянути справу за відсутністю позивача, оскільки, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, що неоспорені сторонами.

Встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем К П «Компанія «Вода Донбасу» в особі Селидівського ВУВКГ склались фактичні правовідносини щодо надання комунальних послуг з водопостачання і водовідведення та їх споживання, які врегульовані Законами України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» від 10 січня 2002 року № 2918-III, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг» від 2 липня 2005 року № 630, а також нормами Житлового кодексу України.

Судом також встановлено, що станом на 01 жовтня 2017 року у позивача перед відповідачем виникла заборгованість за послуги з водопостачання на загальну суму 891 грн. 93 коп.

Так, за листопад 2015 року позивачу за надані послуги, згідно діючих тарифів, нараховано 37 грн. 65 коп., сплачено позивачем особисто 12 грн. 38 коп., за субсидією перераховано 23 грн. 57 коп., недоплата складає 01 грн. 70 коп.; за грудень 2015 року нараховано - 38 грн. 91 коп., сплачено особисто - 10 грн. 68, коп., за субсидією - 23 грн. 57 коп., недоплата - 04 грн. 66 коп.; за січень 2016 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 41 грн. 27 коп.; за лютий 2016 року нараховано - 96 грн. 28 коп., сплачено особисто - 10 грн. 68 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 23 грн. 96 коп.; за березень 2016 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 10 грн. 68 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 30 грн. 59 коп.; за квітень 2016 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 37 грн. 96 коп.; за травень 2016 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 51 грн. 36 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., переплата складає 10 грн. 09 коп.; за червень 2016 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 37 грн. 96 коп.; за липень 2016 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 41 грн. 27 коп.; за серпень 2016 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 24 грн. 24 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 13 грн. 72 коп.; за вересень 2016 року нараховано - 92 грн. 96 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 31 грн. 32 коп., виключено з розрахунку дні зупинки роботи Южно-Донбаського загону; за жовтень 2016 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 24 грн. 24 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 17 грн. 03 коп.; за листопад 2016 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата складає 37 грн. 96 коп.; за грудень 2016 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 24 грн. 24 коп., за субсидією - 61 грн. 64 коп., недоплата - 13 грн. 72 коп., виключено з розрахунку день зупинки роботи Южно-Донбаського загону; за січень 2017 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 70 грн. 45 коп.; за лютий 2017 року нараховано - 92 грн. 96 коп., сплачено особисто - 24 грн. 24 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 36 грн. 26 коп.; за березень 2017 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 24 грн. 24 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 46 грн. 21 коп.; за квітень 2017 року нараховано - 99 грн. 60 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата 67 грн. 14 коп.; за травень 2017 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 06 грн. 08 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата 64 грн. 37 коп.; за червень 2017 року нараховано - 73 грн. 04 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 40 грн. 58 коп., виключено дні зупинки роботи Южно-Донбаського загону; за липень 2017 року нараховано - 102 грн. 91 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 70 грн. 45 коп.; за серпень 2017 року нараховано - 112 грн. 23 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 32 грн. 46 коп., недоплата - 79 грн. 77 коп., за вересень 2017 року нараховано - 139 грн. 51 коп., сплачено особисто - 0 грн. 0 коп., за субсидією - 45 грн. 84 коп., недоплата - 93 грн. 67 коп.

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком, наданим відповідачем.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до листа Селидівського ВУВКГ К П «Компанія «Вода Донбасу», заявнику повідомлено, що станом на 01 лютого 2017 року, її заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення склала 425 грн. 94 коп. Середньомісячне нарахування за послуги водопостачання та водовідведення на той час становило 100 грн. 98 коп. (180 л/добу на людину). Дані норми затверджені рішенням виконкому Селидівської міської ради № 34 від 11 лютого 2004 року, відповідно до повноважень органів місцевого самоврядування. За 2016 рік за послуги з водопостачання їй нарахована сума до сплати 1211 грн. 76 коп., з яких 739 грн. 68 коп. відшкодовано за субсидією, а 145 грн. 44 коп. нею сплачено особисто, недоплата за 2016 рік за послуги з водопостачання склала 326 грн. 64 коп. (а.с. 6).

Листом виконавчого комітету Селидівської міської ради № Б-3317-0218-2 від 21 квітня 2017 року, ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 01 квітня 2017 року її заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення склала 475 грн. 95 коп. при середньомісячному нарахуванні за надані послуги . згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: 100 грн. 98 коп. (180 л/добу на людину) (а.с. 7).

Відповідно до листа Селидівського ВУВКГ К П «Компанія «Вода Донбасу», позивачу вдруге повідомлено про виниклу заборгованості станом на 01 червня 2017 року у сумі 613 грн. 17 коп., встановлені соціальні нормативи на послуги централізованого холодного водопостачання при відсутності централізованого гарячого водопостачання 4,0 куб. м на людину та середньомісячне нарахування за вказані послуги, що затверджені органами місцевого самоврядування - 100 грн. 98 коп. (180 літрів на добу на людину) (а.с. 8).

Листом Департаменту житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації № Б-330 від 10 липня 2017 року, заявнику роз'яснено, що станом на 01 липня 2017 року заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у неї склала 707 грн. 06 коп., що виникла через неповну сплату наданих послуг. ОСОБА_1 також роз'яснено, що нарахування плати за послуги з централізованого постачання холодної води, при відсутності приладу обліку, здійснюється згідно норм, затверджених органами місцевого самоврядування, а пільги та субсидії надаються на соціальний норматив, що складає 4 куб. м. на людину на місяць, при нормі постачання води на людину на добу - 180 літрів (а.с. 30).

Рішенням виконкому Селидівської міської ради від 11 лютого 2004 року № 34 затверджено нормативи питного водопостачання холодної води і водовідведення, згідно якого норма споживання холодної води складає 180 літрів на добу на одну людину на місяць (30 днів становить 5,4 куб. м, а при 31 дні - 5,58 куб. м), а згідно рішенню виконкому міської ради від 01 березня 2017 року № 19, затверджено графік водопостачання населенню міст та селищ, розташованих на території Селидівської міської ради на 2017 рік, в якому зазначено, що в місті Гірник вода подається з 5.00 до 11.00 годин та з 17.00 до 23. 00 годин (47, 48, 49, 50-52, 53).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд виходив з того, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача провести перерахунок заборгованості з водопостачання є безпідставні. Суд дійшов висновку, що відповідач не допустив порушень діючого законодавства при нарахуванні заборгованості позивачу за послуги з водопостачання та водовідведення у спірний період, правомірно застосував при розрахунках норми споживання води, що затверджені органами місцевого самоврядування, та врахував при цьому встановлені соціальні нормативи споживання холодної води, що існують для визначення розмірів соціальної допомоги (пільг і субсидій).

Суд також дійшов висновку, що є безпідставними твердження позивача про постачання води з перебоями, оскільки водопостачання у спірний період здійснювалось в місті Гірник відповідно до графіку, затвердженого органом місцевого самоврядування, а при проведенні ремонтних робіт чи перебоїв у водопостачанні, здійснювалося виключення таких періодів із розрахунку заборгованості. Позивач ОСОБА_1 у вказаний період декілька разів взагалі не сплачувала за послуги з водопостачання та водовідведення, що, в свою чергу, також призвело до накопичення виниклої заборгованості.

Суд першої інстанції зазначив, що належних та допустимих доказів порушень з боку відповідача позивачем не надано.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини по справі та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

При вирішенні справи суд першої інстанції посилався на вимоги ст. 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , п.п. 1, 9 п. 29, п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг, постановою Кабіну Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування», якими встановлені обов'язки та права сторін у спірних правовідносинах, соціальні стандарти у сфері надання комунальних послуг, водопостачання.

При цьому суд врахував вимоги Методики визначення нормативів питного водопостачання населення, затвердженої Держжитлокомунгоспом України від 27 вересня 2005 року № 148, якою передбачено право відповідача при нарахуванні плати за спожиті послуги з центрального водопостачання застосовувати норми, що затверджені органами місцевого самоврядування, відповідно до Методики, з урахуванням ступеня благоустрою житла, впливу кліматичних і екологічних факторів, забезпеченості населеного пункту водними ресурсами, рішення виконкомів Селидівської міської ради з питань встановлення норми споживання холодної води та графіка водопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив фактичні обставини справи, правовідносини, які виникли між сторонами з приводу надання послуг з водопостачання, дав їм належну правову оцінку і обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заявленого позову.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги позивача не спростовують правильних висновків суду.

Всупереч тверджень позивача, суд обґрунтовано виходив з того, що станом на 01жовтня 2017 року у позивача перед відповідачем виникла заборгованість за послуги з водопостачання на загальну суму 891 грн. 93 коп.

Вказана заборгованість підтверджується наданими представником відповідача розрахунками та особовим рахунком позивача, які суд першої інстанції ретельно перевірив та дослідив, врахувавши пояснення та заперечення сторін (а.с. 31, 54).

З листів письмових відповідей, наданих заявнику ОСОБА_1 на протязі 2017 року, як Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації, Селидівським міським головою, першим заступником Селидівського міського голови, так і директором Селидівського ВУВКГ К П «Компанія «Вода Донбасу», які перевіряли письмові звернення позивача, вбачається, що заборгованість з оплати за водопостачання у ОСОБА_1 виникла внаслідок недоплати за надані їй послуги з водопостачання і водовідведення, а будь - яких порушень з боку відповідача у нарахуванні вказаної заборгованості - не встановлено. Розмір плати за комунальні послуги розраховувався, виходячи з норм, затверджених у встановленому порядку ( а.с. 3 - 4, 5, 6, 7, 8, 15, 16).

Твердження позивача про те, що відповідач у спірний період неправомірно провадив щомісячне нарахування оплати за послуги з водопостачання, виходячи з затверджених норм питного водопостачання за рішенням Селидівської міської ради, що складає 5,58 куб. м на місяць, та перевищує соціальну норму 4,0 куб. м на людину в місяць (при відсутності централізованого гарячого водопостачання), апеляційний суд відхиляє, як безпідставне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово - комунального обслуговування» від 06 серпня 2014 року № 409 з жовтня 2014 року встановлені соціальні нормативи для користування послугами з центрального водопостачання холодної води, які складають 4,0 куб. м на людину в місяць при відсутності централізованого гарячого водопостачання.

Рішенням виконкому Селидівської міської ради від 11 лютого 2004 року № 34 затверджені норми водопостачання холодної води і водовідведення та для позивача діє норма 180 літрів на добу, що 5,58 куб. м на місць, оскільки лічильником холодної води позивач не користується.

Як передбачено пунктами 21 та 22 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання цих послуг, у разі відсутності у квартирі засобів обліку води плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства (абзац третій пункту 21 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2015 року № 1037), у разі коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг, у договорі робиться відповідна позначка. При цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником.

У разі отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та документи, що його підтверджують. Оплата за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів, що підтверджують право на пільгу.

У разі встановлення засобів обліку води у квартирі (будинку садибного типу) їх показання розподіляються пропорційно кількості мешканців квартири (будинку садибного типу).

Пільги споживачам з оплати послуг надаються на частку, отриману після такого розподілу, за фактичними витратами в межах соціальних нормативів, визначених законодавством.

Згідно з підпунктом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлового обслуговування» від 06 серпня 2004 року № 409, вставлені такі соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії:

для користування послугами з централізованого постачання холодної води - 4 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

Таким чином, покриття оплати з водопостачання за рахунок субсидії передбачено в межах встановленої норми - 4,0 куб. метри в місяць на одну особу, а все, що перевищує вказану соціальну норму, повинно оплачуватись споживачем послуг особисто.

Рішення виконкому Селидівської міської ради від 11 лютого 2004 року № 34, яким затверджені норми питного водопостачання холодної води і водовідведення для населення - 180 л питної води споживачу на добу, або 5,58 куб. метри на місяць, є чинним і не скасовано у встановленому законом порядку, а тому відповідач правомірно керувався затвердженими нормами водопостачання при проведенні відповідних розрахунків (а.с. 49, 50 - 53).

Також не скасовано та є діючим рішення виконкому міської ради від 01 березня 2017 року № 9 «Про затвердження графіка водопостачання населення міст та селищ, розташованих на території міської ради на 2017 рік», яким затверджено графік водопостачання в місто Гірник з 5.00 до 11.00 годин та з 17.00 до 23.00 годин кожного дня. Що ж стосується порушення графіку водопостачання, про які стверджує позивач, то відповідач, згідно письмових заперечень представника останнього та наданих ним розрахунків, провів відповідні перерахунки за час зупинки роботи Південно - Донбаського загону.

Доказів іншого - актів, письмових претензій відповідачу щодо перебоїв з постачання питної води, позивач суду не надав, окрім загальних заперечень відносно належного водопостачання.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та належно оцінив наявні докази у справі.

Що ж стосується посилання позивача у скарзі про перерахунок заборгованості, що виникла за послідуючий період 2017 року (після 01 жовтня 2017 року), то ці вимоги не були предметом розгляду суду першої інстанції та рішення по ним не ухвалювалось, а як передбачено частиною 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу та свої правові висновки належним чином мотивував та виклав їх у рішенні.

За таких обставин, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 слід відмовити, а оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 30 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 09 лютого 2018 року.

Судді: