АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/1100/2018 Головуючий в 1 інстанції - Колдіна О.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого: Мараєвої Н.Є.

Суддів: Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі: Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м. Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року

про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року задоволено заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року та постановити нову, якою в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на незаконність даної ухвали, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми цивільного та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики від 11 липня 2017 року в розмірі 1130808,60 грн.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку відмовляється повернути суму боргу та з метою забезпечення в подальшому виконання рішення суду, представником позивача було подано до Голосіївського районного суду м. Києва заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешту на на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Постановлюючи ухвалу суд виходив з того, що заявлений позивачем спосіб забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, що належить відповідачу на праві власності відповідає характеру спірних правовідносин та є співмірним розміру позовних вимог, і з огляду на ціну позову, не забезпечення позову може в подальшому зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можливо з огляду на наступне.

Так, обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 зазначав, що інформація про те, що квартира АДРЕСА_1належить на праві власності ОСОБА_1 не відповідає дійсності, оскільки, 15.08.2016 року ОСОБА_1 подарував належну йому квартиру своїй малолітній дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказаний договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдасаровою О.М., 15.08.2016 року та зареєстровано в реєстрі № 960 і підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.08.2016 року та від 1.12.2017 року (а/с 35-37), тому, постановлюючи ухвалу, судом були порушені права малолітньої ОСОБА_3, оскільки, саме вона є власником квартири, на яку було накладено арешт.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвалу суду про задоволення заяви про забезпечення позову не можна вважати законною і обґрунтованою, тому, вона підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13 листопада 2017 року скасувати і постановити нову, якою в задоволені заяви представника ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 2 лютого 2018 року.

Головуючий: Судді: