Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"05" лютого 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М., за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження квартирою, шляхом визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням в будинку,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2010 року. У вказаному будинку також зареєстрована її сестра - відповідачка по справі, яка за вказаною вище адресою тривалий час з 20 травня 2014 року не проживає, не сплачує комунальні послуги та не приймає участі в утриманні будинку. В будинку не знаходиться ніяких особистих речей відповідачки. Позивачка просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2

Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги, просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 лютого 2018 року прийнято рішення проводити заочний розгляд справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів №8614640 від 04.06.2010 року вбачається, що позивачці на підставі договору купівлі-продажу від 04.06.2010 року належить житловий будинок АДРЕСА_4 який посвідчений Приватним нотаріусом Маріупольського міського округу Донецької області Тулаіновим Е.А.

З викладеного суд дійшов висновку про те, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_4 а отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов'язані з володінням та користуванням цим майном.

З письмових матеріалів справи вбачається, а саме з копії домової книги для реєстрації осіб мешкаючи в будинку АДРЕСА_4 що відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у вказаному домоволодінні.

Згідно акту № 172 від 08.10.2017 року, складеного головою КСН «Азовкольцо» встановлено, що відповідачка по справі зареєстрована в АДРЕСА_5, однак не проживає за вказаною адресою з 20 травня 2014 року по теперішній час.

З копії свідоцтва про реєстрацію за місцем перебування № 4784 від 26.09.2017 року виданої на ім'я ОСОБА_2, вбачається що остання зареєстрована за місцем перебування в АДРЕСА_6 на період з 09.10.2017 року по 05.10.2019 року.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в яких зазначено, що відповідачка у травні 2014 року вибула до Російської Федерації, та до теперішнього часу не поверталась. Та у вказаному в позові житловому будинку не мешкає з травня 2014 року.

За ст. 71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідачка не проживає в АДРЕСА_5 понад три роки, вона втратила право користування цим житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 76, 77, 258, 259, 263, 265, 280-281 ЦПК України, ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, користування та розпорядження квартирою, шляхом визнання особи втратившою право користування жилим приміщенням в будинку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_7

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. М. Іванченко