Ухвала

25 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 565/1642/15-ц

провадження № 61-41553ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення пені,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» (далі - ПАТ «Сбербанк») про стягнення пені.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року і направити справу до суду першої інстанції для відкриття провадження, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Разом з тим, з матеріалів поданої касаційної скарги вбачається, що оскаржувана ухвала Кузнецовського міського суду Рівненської області

від 09 вересня 2015 року апеляційним судом по суті не переглядалося.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України предметом касаційного оскарження може бути рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Враховуючи зазначене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, згідно з якою суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Разом з тим, у касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року, посилаючись на пункт 2 частини третьої статті 394 ЦПК України.

ОСОБА_1 вказує, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 12 лютого 2016 року первісну касаційну скаргу ОСОБА_1, подану у лютому 2016 року, залишено без руху, а ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справвід 04 травня 2016 року зазначену скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику у зв'язку з не усуненням її недоліків.

Наведені у заяві підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції, скаржник не надав.

Оскільки відповідних доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, заявник не надає, з урахуванням зазначеного, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393, пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про стягнення пені, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 вересня 2015 року відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Наслідки невиконання вимог ухвали передбачені частиною третьою

статті 393 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська