Справа № 625/414/17
Провадження № 2/625/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

31 січня 2018 року Коломацький районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді - Лосєва Д.К.,

за участю секретарів - Калюжної Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Різуненкове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вище зазначеним позовом. В якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку набувальної давності.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що з травня 1992 року вона переїхавши в село Шелестове, Коломацького району, Харківської області, оселилася в будинку АДРЕСА_1 (де проживає і на теперішній час), який як виявилося в подальшому нібито належав ОСОБА_2, яка не заперечувала проти проживання позивачки у вказаному будинку.

В подальшому маючи намір придбати у власність вказаний вище вказаний будинок ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2, але не встигла належним чином документально оформити свої наміри, в зв'язку зі смертю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Проживаючи в будинку за адресою: АДРЕСА_1, позивачка вважала померлу ОСОБА_2 власницею вказаного домоволодіння, однак звернувшись до Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області з'ясувала, що остання такою не була.

В зв'язку із вищевикладене позивачка просить суд її позов задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримала та надала пояснення в його обґрунтування.

В судове засідання відповідач - Коломацька селищна рада Коломацького району Харківської області не з`явилася, проте від селищного голови Гуртового В.Г. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача, в якій він зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, врахувавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що відповідно до довідки Шелестівського старостинського округу Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області житловий будинок АДРЕСА_1 згідно відомостей по господарської книги належить ОСОБА_2 (а.с.82).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

Як вбачається з довідки Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області ОСОБА_2 була зареєстрована на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25).

Згідно інформації, що міститься в довідці № 1292 від 12 грудня 2017 виданої Шелестівським старостатом Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області в домоволодінні ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 12 грудня 2017 року ніхто не зареєстрований (а.с.26).

З довідки Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області вбачається, що за час проживання ОСОБА_1 у будинку за адресою: АДРЕСА_1 було проведено його утеплення, відведено водопостачання, побудовано колодязь та земельну ділянку огороджено парканом (а.с.15).

Згідно довідки Коломацького РВЕ, вбачається, що користувачем, згідно договору постачання електричної енергії, який закріплений за будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.16).

Також, відповідно до договору № 20 від 01 квітня 2009 року про надання населенню послуг з постачання холодної води, ОСОБА_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 зазначена як споживач (а.с.19-21).

Відповідно до акту обстеження депутата Лисенка Ю.М., з зазначеними сусідами-свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7, вбачається, що ОСОБА_1 з 1992 року і по теперішній час безперервно проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1, де веде господарство і постійно займається благоустроєм, як будинку так і подвір'я (а.с. 14).

Крім того допитані у судовому засіданні свідки: ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомили, що вони є сусідами ОСОБА_1, та підтвердили те, що остання з 1992 року по теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_1, також зазначили, що ОСОБА_1 за цей час було проведено ряд ремонтних та будівельних робіт, виконано ремонт і утеплення житлового будинку, встановлено огорожу, підключено водопостачання, освітлення, побудовано колодязь для води.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено зазначеним Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно частини 4 зазначеної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року, п. 8 цих положень встановлено, що правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давністю поширюється також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Чинним цивільним законодавством набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до п.6 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», для набуття права власності на нерухоме майно перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Відповідно до п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

З огляду на вище перелічені обставини, суд приходить до висновку, що позивачка - ОСОБА_1 добросовісно, відкрито та безперервно володіє вказаним будинком, а тому суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю, в той же час, вимога позивачки про визнання за нею права власності на господарські будівлі та споруди задоволеною бути не може, оскільки така вимога не ґрунтується на законі. Так з вимог ч. 1 ст. 186 та ч. 1 ст. 381 ЦК України вбачається, що розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди (сараї, гаражі, літні кухні тощо) є приналежністю головної речі (будинку) і не можуть бути самостійними об'єктами нерухомого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Коломацької селищної ради Коломацького району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, податковий номер НОМЕР_1 право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 лютого 2018 року.

Суддя: