Справа № 635/7119/17
Провадження по справі № 2/635/533/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді - Шинкарчука Я. А.,

при секретарі судового засідання - Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 15 червня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 244. Після розірвання шлюбу надалі ОСОБА_1 іменувати прізвищем - «ОСОБА_1». Судові витрати залишити за її рахунок. Позовні вимоги мотивуючи тим, що протягом тривалого часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, оскільки мають різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. З березня 2015 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство.

Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею. Майнових спорів між сторонами не має, шлюб розвивають вперше.

Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, а шлюб існує формально, збереження сім'ї неможливо, підтримувати сімейні відносини, яких фактично не існує , недоцільно, а збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 грудня 2017 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2017 після усунення недоліків, визначених в ухвалі від 01.12.2017, провадження по справі відкрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву і якій просить справу розглядати без її участі, після розірвання шлюбу залишити проживати дитину разом з нею.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, нажав до суду заяву, якою позов визнає повністю, не заперечує проти проживання малолітньої доньки після розірвання шлюбу з матір'ю, майнових претензій до позивача не має. Крім того, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15 червня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 244, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 15 червня 2017 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

В зв'язку з реєстрацією шлюбу дошлюбне прізвище позивача «ОСОБА_1» змінено на «ОСОБА_1».

Від даного шлюбу подружжя має малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого 18 грудня 2012 Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 686.

Сторони стверджують, що спору між ними про місце проживання малолітньої дитини, поділу майна немає, відповідач позов визнав повністю.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно - шлюбні відносини припинені з березня 2015, сім'я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про місце проживання дитини, з представлених суду відомостей, не вбачається, а також не вбачається з матеріалів справи спору між сторонами щодо майна, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.

Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Крім того, відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «ОСОБА_1» є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки позивач просила залишити їй прізвище, яке змінено у зв'язку з реєстрацією шлюбу, суд відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, задовольняє цю вимогу та залишає останній прізвище, яке набуте нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу «ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 640, 00 грн сплаченого позивачем ОСОБА_1 при зверненні з даним позовом до суду залишити за її рахунок.

Керуючись ст. ст. 19, 76, 81,141, 200, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 15 червня 2012 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 244 - розірвати.

Після розірвання шлюбу надалі ОСОБА_1 іменувати прізвищем - «ОСОБА_1».

Роз'яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків -НОМЕР_1, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2

Повне судове рішення складено 22 січня 2018 року.

Суддя - Я.А. Шинкарчук

.