АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 766/8553/16-ц Головуючий в І інстанції Єпішин Ю. М. Провадження №22-ц/791/267/18 Доповідач: Воронцова Л. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоВоронцової Л. П.,
суддів:Ігнатенко П.Я.,
Полікарпової О. М.,
секретарПісоцька Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення депозитного вкладу та відсотків,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 22 вересня 2011 року між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозитного вкладу (вклад «Стандарт»), відповідно до якого вона передала банку грошові кошти у сумі 50 000 грн на строк до 22 вересня 2012 року під 13 % річних. 05 липня 2013 року нею було збільшено розмір вкладу на суму 33 229,62 грн.

Згідно з пунктом 3 зазначеного договору його дію було пролонговано неодноразово. 11 квітня 2016 року вона звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою - вимогою про повернення в повному обсязі грошових коштів, покладених на депозит, з нарахованими на них відсотками за весь період дії депозиту. У надісланій на її адресу відповіді на заяву Банк фактично відмовив у поверненні грошових коштів.

Вважаючи, що банк належним чином не виконує своїх грошових зобов'язань, ОСОБА_5 просила суд, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на свою користь суму неповернутого депозитного вкладу у розмірі 86 229,62 грн та відсотків нарахованих на депозитний вклад у розмірі 37 071,56 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено факт укладання між сторонами у справі договору банківського вкладу в належній письмовій формі. Зокрема, заява № SAMDN5725 на оформлення вкладу «Стандарт» з щомісячною виплатою відсотків від 22 вересня 2011 року не містить реквізитів відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому оформлювався депозитний договір, розшифровки підпису посадової особи, яка здійснювала відповідне оформлення, повноважень особи на підписання договорів від імені ПАТ КБ «ПриватБанк», а також будь - яких ідентифікуючих ознак; квитанції про внесення позивачкою грошових коштів на поповнення депозитного вкладу свідчать про існування правовідносин сторін на певний час; докази існування правовідносин сторін на момент звернення з позовом до суду і наявності залишку грошових коштів на банківському рахунку матеріали справи не містять.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22 вересня 2011 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі філії «Кримського регіонального відділення «ПриватБанк» було укладено договір про надання банківських послуг, який складається із заяви № SAMDN5725 на оформлення вкладу «Стандарт» з щомісячною виплатою відсотків, відповідно до якої позивач просила оформити їй у ПАВ «ПриватБанк» депозитний вклад на суму 50 000 грн на строк 12 міс. до 22 вересня 2012 року під 13 % річних. 22 вересня 2011 року, згідно квитанції № 41 ОСОБА_5 внесла на рахунок 50 000 грн, а 05 липня 2013 року, 33 229,62 грн відповідно до договору № SAMDN5725 /а. с. 4, 79, 81/.

Відповідно до п. 3 Договору, у разі, якщо після закінчення строку вкладу, Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження строку вкладу, вклад автоматично вважається продовженим ще на один рік, зазначений в заяві строк вкладу продовжується неодноразово без явки Клієнта в банк.

Сторони погодили, що вказані домовленості разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком Договір про надання банківських послуг (п. 5 Договору).

11 квітня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до банку з письмовою заявою про відсутність наміру продовження дії зазначеного договору та вимогою повернути грошові кошти за договором вкладу разом з нарахованими відсотками, проте її вимога була залишена без задоволення, грошові кошти виплачені не були /а. с. 5 - 6/.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вважав, що позивачем не надано документ, що підтверджує внесення грошової суми, який відповідає вимогам, установленим законом, нормативно-правовим актам у сфері банківської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516 (далі Положення) залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (пункт 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (пункт 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (пункт 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 29 жовтня 2014 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

На підтвердження доводів позовної заяви ОСОБА_5 надала суду оригінал заяви № SAMDN5725 на оформлення вкладу «Стандарт» з щомісячною виплатою відсотків від 22 вересня 2011 року , який містить оригінали підписів вкладника ОСОБА_5 та працівника банку ОСОБА_6, а також оригінал відбитку штампу Філії «Кримське регіональне управління» ПАТ КБ «ПриватБанк» із зазначенням МФО 384436, квитанції від 22 вересня 2011 року і 05 липня 2013 року про внесення нею 50 000 грн і 33 229,62 грн відповідно, з призначенням платежу: «до вкладу», договір № SAMDN5725, з підписом працівника ПАТ КБ «ПриватБанк», засвідченого електронним цифровим підписом.

Колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами у справі: ОСОБА_5 і ПАТ КБ «ПриватБанк» у визначеному законом порядку був укладений договір банківського вкладу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк - це юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків.

Згідно зі ст. 47 цього Закону банк має право здійснювати банківську діяльність шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг належать: 1) залучення у вклади (депозити) коштів та банківських металів від необмеженого кола юридичних і фізичних осіб; 2) відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах; 3) розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку.

Тобто, надання послуг з розміщення вкладу (депозиту) здійснює саме банк як юридична особа, а не його структурні одиниці (відділення, філії). Проте, якщо структурній одиниці надано відповідні повноваження (згідно з положенням, статутом, довіреністю) то вона має право укладати договори від імені банку. Стороною за договором у таких випадках є банк, а не його структурна одиниця. Відтак, саме банк, а не його структурна одиниця, має відповідати за зобов'язаннями, взятими на себе укладеним договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Таким чином, оскільки стороною укладених договорів банківського вкладу є ПАТ КБ «ПриватБанк», то згідно чинного законодавства, яке регулює цей вид правовідносин, зобов'язання за дійсними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, а не його Кримська філія. Ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків по укладених і дійсних договорах.

Відповідно до п. 2.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного Банку України від 30 грудня 1998 року № 566, будь-яка система обліку повинна забезпечити хронологічне та систематичне відображення всіх операцій банку в регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів;

Таким чином, відкриття банківських рахунків та обліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку.

Пунктом 3.3 Глави 3 Положення № 516 передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Позивач надала суду належні, допустимі і достовірні докази на підтвердження укладеного між нею і відповідачем договору банківського вкладу, внесення грошових коштів на рахунок у розмірі 83 229,62 грн, тоді як відповідач, у порушення принципу змагальності сторін, у порушення зазначених нормативних актів, вимог Законів України «Про банки і банківську діяльність», «;Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України № 566 від 30 грудня 1998 року, Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, а також вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, не надав суду доказів, які б свідчили про те, що між банком та позивачем не укладались зазначені договори банківського вкладу, не відкривалися рахунки за цими договорами, не надходили грошові кошти до банку, доказів на підтвердження припинення відповідних зобов'язань у зв'язку з їх виконанням, тощо.

Банк не спростував належними та допустимими доказами наявності депозитних зобов'язань перед позивачем за вказаним вище договором банківського вкладу від 22 вересня 2011 року, не спростував відомостей про відкриття по такому договору особових рахунків, наявності платіжних банківських документів про внесення вкладів позивачем на загальну суму 83 229,62 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_5 щодо стягнення процентів нарахованих на депозитний вклад підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В п. 4 Договору, який кореспондується з п. 2.2.1.10.2 Умов та Правил надання банківських послуг, сторони погодили, що при продовженні терміну вкладу розрахунок відсотків на кожний новий термін вкладу здійснюється за процентною ставкою, що діє в Банку для депозитних вкладів даного найменування та строку на день закінчення попереднього терміну вкладу, без укладення додаткових угод до цього договору. Наступне продовження вкладу здійснюється в такому ж порядку.

Відповідно до п. 2.2.3.4.1. Умов та Правил, сторони мають право вимагати дострокового повернення вкладу відповідно до чинного законодавства, повідомивши про це іншу сторону за два банківських дні до дати розірвання договору. При поверненні вкладу з ініціативи КЛІЄНТА до закінчення мінімального строку вкладу з дати початку / продовження терміну вкладу, Клієнту повертається сума вкладу, і виплачуються відсотки, нараховані за ставкою вкладу «до запитання», за фактичний термін користування вкладом. При запитання вкладу після закінчення мінімального терміну вкладу з дати початку / продовження терміну вкладу, але до закінчення терміну вкладу, Клієнту повертається сума вкладу та виплачуються відсотки, нараховані виходячи з діючої процентної ставки за вкладом, помноженої на коефіцієнт 0,5.

Тобто розмір відсотків у період з 22 вересня 2011 року по 22 вересня 2012 року, 22 вересня 2013 року, 22 вересня 2014 року, 22 вересня 2015 року становить 13 %, а у період з 23 вересня 2015 року по 16 квітня 2016 року - 0,5 від 13 % і становить 6,5 % (п. 2.2.3.4.1).

До виплати позивачці підлягають відсотки на суму 32 082 грн, що складаються з: за період з 22 вересня 2012 р. по 05 липня 2013 року: 50 000 (сума вкладу) х 13 % х 286 днів/365 = 5 093,15 грн; за період з 06 липня 2013 року по 22 вересня 2013 року: 83 229,62 (сума вкладу) х 13 % х 78 днів/365 = 2 312,18 грн; за період з 23 вересня 2013 року по 22 вересня 2014 року: 83 229,62 (сума вкладу) х 13 % х 365 днів/365 = 10 819,85 грн; за період з 23 вересня 2014 року по 22 вересня 2015 року: 83 229,62 (сума вкладу) х 13 % х 365 днів/365 = 10 819,85 грн; за період з 23 вересня 2015 року по 16 квітня 2016 року: 83 229,62 (сума вкладу) х 6,5 % х 205 днів/365 = 3 038,45 грн.

Всього до виплати позивачці підлягає 83 229,62 грн - суми депозитного вкладу та 32 082,11 грн - відсотків нарахованих на депозитний вклад.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 729,68 грн.

На підставі вище викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково, рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.387, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 листопада 2017 року скасувати, ухвалити нове.

Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти за договором банківського вкладу «Стандарт» від 22 вересня 2011 року у розмірі 115 311,73 грн., з яких: 83 229,62 грн сума вкладу, 32 082,11 грн процентів та судовий збір на користь держави у розмірі 1 729,68 грн.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий підписЛ. П. Воронцова
Судді: підпис підписП. Я. Ігнатенко О. М. Полікарпова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 30 січня 2018 року Постанова набрало законної сили 25 січня 2018 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька