Справа №482/1550/17 21.02.2018
Провадження №22-ц/784/358/18
Справа 482/1550/17 Головуючий першої інстанції: Демінська О.І.
Провадження № 22-ц/784/358/18 Суддя-доповідач апеляційного суду: Колосовський С.Ю.
Постанова

Іменем України

21 лютого 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючий - Колосовський С.Ю.,

судді: Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року

за позовом Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі - Факультет) до ОСОБА_3 про відшкодування витрат пов'язаних з навчанням,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року Факультет військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування витрат пов'язаних з навчанням.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що ОСОБА_3 проходив навчання та військову службу на факультеті військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» з 23 серпня 2014 року по 26 квітня 2017 року на посаді курсанта. Укладений 30 серпня 2014 року, у зв'язку з цим, між Міністерством оборони України в особі начальника факультету та відповідачем контракт про проходження військової служби (навчання), 26 квітня 2017 року був достроково розірваний через відмову відповідача від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та цього ж дня наказом начальника № 93 ОСОБА_3 був виключений із списків особового складу факультету та всіх видів забезпечення. Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України „Про військовий обов'язок і військову службу" відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати пов'язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і норм, встановленим Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його користь 244 878 грн. на відшкодування вказаних витрат.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» 244878 грн. витрат пов'язаних з навчанням та 3673,18 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та судом встановлено, що 30 серпня 2014 року між Міністерством оборони України в особі начальника факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та ОСОБА_3 був укладений контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами (слухачами) вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу строком на п'ять років з подальшим проходженням військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п'яти років після закінчення навчання.

Контракт, серед іншого, передбачає відшкодування Міністерству оборони України витрат, пов'язаних з утриманням у закладі, в якому проходить військова служба (навчання), в разі дострокового розірвання цього контракту через небажання курсанта (слухача) продовжувати навчання або його недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

Наказом начальника Факультету № 178 від 30 серпня 2014 року ОСОБА_3 було зараховано на навчання на перший курс гвардійського факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та внесено в списки особового складу факультету на всі види забезпечення.

26 квітня 2017 року наказом начальника Факультету № 93 відповідач був виключений зі списків особового складу факультету та всіх видів забезпечення та з ним достроково розірвано контракт про навчання через відмову від проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу за пунктом «и» ч.6 та п.1 ч.8 ст. 26 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу»(у зв'язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Відповідно до наданих позивачем довідок - розрахунків витрат, пов'язаних з утриманням курсантів, всього на утримання ОСОБА_3 було витрачено: на грошове забезпечення за період з 30 серпня 2016 року по 26 квітня 2017 року - 184559,44 грн.; витрат на харчування за період з 30 серпня 2014 року по 25 квітня 2017 року - 47292,96 грн.; грошові кошти з урахуванням витрат на проживання за період з 30 серпня 2014 року по 26 квітня 2017 року - 13025,89 грн. Із вказаними розрахунками відповідач був ознайомлений та зазначив, що претензій не має.

Крім того, наказ начальника Факультету № 93 від 26 квітня 2017 року про відрахування ОСОБА_3 від навчання та утримання суми витрат в розмірі 244878 грн., відповідач не оскаржував.

Так, згідно п. 36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року контракт про навчання припиняється достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення.

Частиною 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу» від 25 березня 1992 року передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу курсанти відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до положень пунктів 3-5, 7 зазначеного Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 964 від 12 липня 2006 року, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. ( ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача витрати, пов'язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі в розмірі 244878 грн., суд першої інстанції правомірно виходив з положень ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» та дійшов правильного висновку про стягнення з ОСОБА_3 витрат на утримання у навчальному закладі.

Оскільки суд ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, то апеляційна скарга в силу ст.375 ЦПК підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.367,374,375,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 21 лютого 2018р.

Головуючий: Судді: