Справа № 591/4992/17
Провадження № 2/591/370/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

при секретарі - Бондар С.М.

за участю позивача за первісним позовом - ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом -ОСОБА_2

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_3

представника відповідача за первісним позовом - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання втратившим право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_3, що діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до ОСОБА_1, 3-тя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. У вказаному будинку зареєстровано 4 особи : донька, двоє онуків та колишній зять - ОСОБА_3, який понад рік не проживає в спірному житлі, в добровільному порядку з реєстрації не знімається, не здійснює оплату за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири. Через вказані обставини позивач несе зайві витрати по утриманню власності. Тому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, стягнути судові витрати.

ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою і свої вимоги мотивує тим, що перебував в шлюбі з донькою ОСОБА_1 - ОСОБА_7, який 16.12.2016 року розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2

До розлучення вони проживали за адресою : АДРЕСА_2, з дозволу власника ОСОБА_1, яка в подальшому обіцяла подарувати квартиру своїй онуці ОСОБА_5. В зв'язку з строковим характером роботи, на початку жовтня 2016 року подружжя посварилось і він проживав у своїх батьків. За час відрядження він дізнався, що шлюб розірвано, колишня дружина ОСОБА_7 поїхала до Туреччини на заробітки, а дітей залишила у його батьків. З 26 травня 2017 року колишня дружина перебуває в Туреччині, з дітьми спілкується за допомогою інтернету. На звернення до позивача надати ключі від квартири з метою проживання в ній разом з дітьми отримав відмову.

Увесь час діти знаходяться на його утриманні і проживають разом з ним у його батьків в однокімнатній квартирі за адресою : АДРЕСА_3. Умови для життя в такій кількості людей на одній житловій площі в розмірі 14,0 кв.м створюють значні складності, особливо для розвитку дітей. Просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5 за адресою : АДРЕСА_2, зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їм перешкоди у користуванні цією житловою квартирою, стягнути судові витрати.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Зустрічний позов не визнала, в письмових запереченнях зазначила, що колишній чоловік її доньки не дозволяє дітям гостювати у бабусі та мешкати з нею, з заявами щодо перешкоджання проживанню в спірній квартирі ОСОБА_3 не звертався, а з червня 2016 року не проживає в квартирі з власної ініціативи. Просить в задоволенні зустрічного позову відмовити .

ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, оскільки не мав можливості проживати в спірній квартирі в зв'язку з відсутністю ключів та наявністю перешкод зі стороні позивача щодо проживання в квартирі. Свій позов про усунення перешкод шляхом вселення та зобов'язання не чинити перешкод підтримав повністю.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, в задоволенні зустрічного позову просить відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, позов ОСОБА_3 підтримав повністю.

Третя особа ОСОБА_10 в судове засідання не з'явилась, в письмових запереченнях позов ОСОБА_3 вважає необґрунтованим, оскільки позивач протягом тривалого часу перебував на заробітках у м. Москві, вона сама виховувала двох дітей. Після кожної сварки кидав ключі і йшов невідомо куди, по кілька днів його не було вдома. В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 є колишнім членом її сім»ї і не проживає в квартирі, втратив право користуватись спірним приміщенням.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Сумської міської ради в судове засідання не з'явився, в письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутність.

Ухвалою від 22.09.2017 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 13.10.2017 року.

Протокольною ухвалою від 13.10.2017 року справу слуханням відкладено до 20.11.2017 року в зв'язку з відсутністю доказів належного сповіщення відповідача.

Протокольною ухвалою від 20.11.2017 року розгляд справи відкладено до 21.12.2017 року за клопотанням представника позивача надати час для ознайомлення із зустрічною позовною заявою.

Протокольною ухвалою від 22.12.2017 року розгляд справи відкладено до 25.01.2018 року у зв'язку з залученням до участі у справі 3-ої особи та викликом свідків.

Суд, вислухавши пояснення сторін справи, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, зустрічна позовна заява ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 6-7).

На даний час крім позивача в спірній квартирі, зареєстровані донька ОСОБА_10, онуки ОСОБА_6 та ОСОБА_5, зять ОСОБА_3 - відповідач в даній справі, що підтверджується копією довідки про склад сім»ї № 8197/14.03-08 від 01.12.2017 року, виданої Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради (а.с.91).

16 грудня 2016 року рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 грудня 2016 року було розірвано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а. с. 12).

Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 56-57).

Згідно копії технічного паспорта власниками квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_3 - відповідач за первісним позовом, по ? частки кожний (а.с. 53-54). Зареєстровані 3 особи : ОСОБА_11, чоловік ОСОБА_12, син - ОСОБА_13 , що підтверджується довідкою № 348/121899 , виданою Міським єдиним інформаційно-розрахунковим центром (а.с.55).

Згідно копій квитанцій за 09.08.2017 року, 17.10.2017 року, 18.10.2017 року, 13.11.2017 року оплата за квартиру, за обслуговування ліфтів, за домофон, за утилізацію ТПВ здійснена ОСОБА_1 (а.с.84-86).

Згідно копій актів обстеження від 31.08.2017 р., 20.11.2017 р., проведеного в складі комісії : ОСОБА_14 (голови ОСББ «Прокоф'єва, 33»), ОСОБА_15 (мешканки АДРЕСА_4 ), ОСОБА_16, (мешканця АДРЕСА_5), ОСОБА_17 (мешканки АДРЕСА_6) встановлено, що гр.. ОСОБА_3, 1986 р.н. у даній квартирі прописаний , але з червня 2016 року і до теперішнього часу не проживає. Речі, які належать гр. ОСОБА_3 у квартирі відсутні (а.с.88-89).

Згідно копії довідки ЖБК №39 «Берізка» № 1 від 09.12.2017 р. за адресою АДРЕСА_1 з травня по серпень 2017 року у ОСОБА_1 проживали онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.90).

Згідно характеристики класного керівника ОСОБА_18 вихованням ОСОБА_5 займається батько ОСОБА_3 та бабуся ОСОБА_11 Бабуся з боку матері , ОСОБА_1, в школі була тричі : 1 вересня , 14 жовтня і 19 грудня. Із спілкування з дівчинкою встановлено, що бабуся та батько не перешкоджають спілкуватись з ОСОБА_19 (а.с.96).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що відповідач в спірній квартирі не мешкає більше 1 року, в квартирі є дитячі речі, речей ОСОБА_3 в квартирі немає. В квартирі зроблений ремонт, зазначив, що приймав участь в обстеженні квартирі, бачив, що відповідач не проживає, речей його в квартирі не було. Родина відповідача стала проживати 4-5 років тому назад, відповідача бачив рідко 3-4 рази на рік, дітей востаннє бачив влітку, їх вела бабуся. Бачив, що відповідач ходить з дітьми, позивач сказала, що дітей забрала бабуся (мати відповідача). Дитячі іграшки спочатку були , потім не стало. Про те, щоб відповідач хотів вселитися в квартиру не знає.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що відповідача не бачила більше року . Приймала участь в обстеженні квартири влітку. В квартирі були лише дитячі речі. Акти підписані в день складання. В ванній бачила пральну машину, однак, кому вона належить не знає.

Свідок ОСОБА_17 пояснила , що була в квартирі позивача неодноразово в складі комісії. Акт комісії підписувала 2 рази, оглядали кімнату. Чоловічих речей в квартирі не було, були лише дитячі речі. Позивач пояснила, що зять з донькою розірвали шлюб, відповідач не мешкає приблизно 1 рік, не став проживати, оскільки розійшлися.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що син проживав до розлучення в квартирі позивача, у нього забрала ключі ОСОБА_10 до розірвання шлюбу , приблизно за 2 тижні, на початку жовтня. 09.10.2016 року син виїхав в Росію. За цей час 2 рази виїздив до РФ на 1,5-2 місяці. Діти в цей час проживали з нею. Син намагався отримати ключі, щоб забрати речі. Позивач спочатку погодилась, потім відмовилась, запропонувала придбати речі. Вони були змушені придбавати нові речі. Коли почали готуватись до школи, стало відомо, що ключі у позивача. Спочатку вона віддала підручники, потім речі перед 1 вересня, медичні картки, свідоцтва про народження. Одяг відповідача колишня дружина віддала в травні, інструменти залишились в квартирі. Зі спільних речей в квартирі залишились холодильник, пральна машина, вбудовані меблі на кухні. В квартирі був зроблений ремонт. Зараз діти з відповідачем проживають в кімнаті 14 кв.м. На Прокоф'єва залишились розкладні крісла для дітей. Син не проживає в спірній квартирі з жовтня 2016 року.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що з 2009 по 2016 рік син разом з дітьми та дружиною проживав в квартирі позивача. Після розірвання шлюбу колишня дружина віддала йому частину речей, забрала ключі в жовтні 2016 року. Син намагався потрапити в квартиру. У свідка немає умов для проживання, діти роблять уроки по черзі. В спірній квартирі залишився нормальний стіл. Невістка з травня 2017 року перебуває за кордоном. Позивач казала, що ключ у доньки, а донька казала, що ключ у матері. Лише перед школою з'ясувалося, нібито хтось привіз ключі. В квартирі залишився холодильник, інструменти, комп'ютерний стіл, ноутбук, цифровий апарат. Син є власником ? частини квартири своїх батьків. Після розірвання шлюбу діти залишались з матір»ю до 13.10.2016 року. Діти знаходились по черзі у обох бабусь. Після нового року невістка поїхала за кордон до травня. В кінці травня поїхала знову. За весь період невістка приїздила в м.Суми 3 рази. Позивач отримувала кошти на утримання дітей по розписці. З липня 2017 року діти проживають з відповідачем Батько дітей приїхав в червні і більше на заробітки не виїздив. В спірній квартирі діти не проживають з 26.05.2017 року.

Згідно пояснень ОСОБА_1 на початку розгляду справи відповідач не мешкає в спірному житлі приблизно з серпня 2016 року, ключі від квартири просив, але вона відповіла - «нехай проживає у себе». Ключі просив, щоб забрати речі, а жити не просився. Всі речі відповідача донька віддала після розлучення. Зять до правоохоронних органів ні з приводу вселення, ні з приводу отримання речей не звертався. Ключі від спірної квартири у відповідача відсутні. В процесі розгляду справи пояснювала, що зять не намагався вселитися до її квартири.

Згідно пояснень ОСОБА_3 ОСОБА_1 відмовляла у вселенні, пояснюючи відсутні ключів від квартири. В серпні 2017 року колишня дружина обіцяла приїхати, але не приїхала, в цей же час стало відомо про борг по квартирі 5 тис. грн., хотів оплатити 2,5 тис. грн., хотів вселитися, але теща знову відмовила у вселенні. Силком в квартиру потрапити не намагався, зламувати двері не бажав, до поліції не звертався, так як не хотів скандалу. В квартирі залишився інструмент, дитячі речі повернули всі. З 20.06.2017 року він не їздить до Росії, бажає потрапити в квартиру, оскільки ніде жити.

Позивач є власником спірного житла, вона не заперечувала проти вселення та реєстрації у квартирі доньки, зятя та їх дітей. Тобто вселення та проживання у квартирі ОСОБА_3 сталося зі згоди ОСОБА_1 в якості члена родини.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_3, як особа, яка користувалася жилим приміщенням нарівні з власником, набув право користування спірною квартирою. Те ж стосується і його дітей, щодо яких ОСОБА_1 не ставить питання про визнання їх втратившими право на житло, тобто визнає за ними це право.

Після розірвання шлюбу між подружжям, колишня дружина - 3-тя особа в даній справі - виїхала за межі України, залишивши дітей, за спільною домовленістю з чоловіком, з батьком дітей та його матір»ю - ОСОБА_11 Тобто дітьми опікується батько, який на даний час представляє їх інтереси.

Згідно ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

В судовому засіданні встановлено, що позивач не заперечувала проти залишення в подальшому реєстрації онуків в квартирі, яка належить їй на праві власності, але фактично перешкоджає їх проживанню у спірній квартирі.

Відповідач дійсно не мешкав у спірному житлі з жовтня 2016 року, але причини його не проживання були поважними - відсутність доступу через відсутність ключів від квартири.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належні і допустимі докази в розумінні ст. ст. 76-80 ЦПК України на підтвердження факту порушення права на проживання в квартирі ОСОБА_3 були надані в судове засідання. Суд вважає такими доказами пояснення самого ОСОБА_3 та свідків - його батьків, частково - пояснення ОСОБА_1

Покази свідків з боку ОСОБА_1 відповідають фактичним обставинам, оскільки судом дійсно встановлення, що ОСОБА_3 на момент обстеження приміщення не проживав у спірній квартирі, але причини його не проживання були поважними.

ОСОБА_1, надаючи пояснення суду, не заперечувала того факту, що її зять не мав доступу в спірне житло, т. я. не мав ключів від квартири. Зазначала, що ОСОБА_3 просив у ней ключі, але вона відмовила.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_3 не втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2, оскільки не проживав в ній з поважних причин - через відсутність доступу до цієї квартири.

До того ж суд вважає вирішальною також ту обставину, що ОСОБА_1 не заперечує проти реєстрації її онуків у спірному житлі, а фактично батько займається вихованням дітей і саме з ним вони проживають за спільним рішенням подружжя. Місце проживання дітей - сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 має співпадати з місцем проживання того з батьків, який займається їх вихованням - в даному випадку ОСОБА_3

На підставі викладеного, суд вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

В зв'язку з встановленням факту порушення права на проживання ОСОБА_3 та його дітей , як осіб, які мають право користуватись квартирою за адресою : АДРЕСА_2, вони мають право вимагати усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди в користуванні житлом.

Тому зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_3 судовий збір в сумі 3840 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК, суд, ст.. 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову за необґрунтованістю.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_12., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_5. зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2. , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ) в квартиру за адресою : АДРЕСА_2.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_11, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) не чинити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_12, зареєстрований АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований АДРЕСА_2 ) перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_11., зареєстрована АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_12., зареєстрований АДРЕСА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 3840 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 30 січня 2018 року.

Суддя Г. В. Шелєхова