П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року №570/4779/14-ц м. Рівне

Апеляційній суд Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року (суддя - Остапчук Л.В.) у справі за позовом управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про повернення виплаченої надміру пенсії,-

в с т а н о в и л а :

30 вересня 2014 року управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось з позовом до ОСОБА_1 про повернення виплаченої надміру пенсії.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з Управління Пенсійного Фонду України в Рівненському районі Рівненської області на рахунок 0295, МФО 833017, ЄДРПОУ одержувача 38012756, код доходів 22030001, Банк ГУ ДКСУ в Рівненській області, ЄДРПОУ суду 26406260 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рівненському районі та отримувала пенсію у зв'язку з втратою годувальника на ОСОБА_1 до закінчення нею навчання в Рівненському державному гуманітарному університеті, останню було відраховано з числа студентів, про дану обставину вони не повідомили управління Пенсійного фонду України в Рівненському районі, в результаті чого ОСОБА_2 було отримано надміру виплачені кошти в сумі 1116,40 грн.

Статтею 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» покладено на пенсіонерів зобов'язання повідомляти орган, що призначає пенсію про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або її припинення.

Таким чином, відповідач повинен був проінформувати пенсійний фонд про припинення навчання ї доньки, проте такої інформації не надано.

Просить рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Рівненському районі та отримувала пенсію у зв'язку із втратою годувальника на ОСОБА_1 (після одруження ОСОБА_1).

Згідно довідки № 960 від 10 вересня 2008 року про період навчання в Рівненському державному гуманітарному університеті з 01 вересня 2006 року по 30 червня 2010 року, розпорядженням № 141252 від 15 вересня 2008 року продовжено виплату пенсії у зв'язку із втратою годувальника на ОСОБА_1 з 01 вересня 2008 року по 31 серпня 2009 року.

Наказом ректора університету № 480-с від 16 червня 2009 року ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів університету, що стало підставою для припинення виплати їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

22 березня 2013 року УПФУ в Рівненському районі звернулося з запитом до Рівненського державного гуманітарного університету, чи навчається ОСОБА_1 в навчальному закладі, на який 18 квітня 2013 року отримало відповідь, що вона відрахована з числа студентів.

Розпорядженням начальника УПФУ від 17 травня 2013 року було вирішено утримати переплату пенсії за період з 01 липня 2009 року по 31 серпня 2009 року у зв'язку з відрахуванням з навчального закладу.

Згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" дітям, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, пенсія у зв'язку із втратою годувальника виплачується до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.

Відповідно до ст.102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсіонери повинні повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Згідно ст.50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, переплата пенсії виникла за період з 01.07.2009 року по 31.08.2009 року., відповідно до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_2 надала розписку про зобов'язання повідомити Пенсійний фонд про зміну обставин, які є підставою для нарахування пенсії.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач по справі ОСОБА_1 на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Рівненському районі не перебувала, жодних документів позивачу не надавала та не має обов'язку перед Пенсійним Фондом щодо надання та уточнення обставин, які були підставою для нарахування пенсії по втраті годувальника. Будь-яких коштів на ім'я ОСОБА_1 від Пенсійного Фонду не було перераховано.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному випадку позивачем не доведено чим було зумовлено порушення його права з боку відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, які надавались відповідачем у запереченнях на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 лютого 2018 року

Головуюча

Судді :