АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/2479/17 22-ц/774/723/К/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 182/2479/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року, яке постановлено суддею Рунчевою О.В. у місті Нікополі, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого зазначила, що вона з вересня 2012 року перебувала з відповідачем у фактично шлюбних відносинах, від яких сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З серпня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненням нею трирічного віку, тому їй дуже важко самостійно забезпечувати дитину усім необхідним, крім того вона є інвалідом ІІІ групи.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку із чим позивач просила суд стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача до досягнення ним повноліття.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, ставить питання про зміну рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутих аліментів та просить збільшити розмір стягнутих аліментів з відповідача до 1/4 частини з усіх видів його заробітку посилаючись на те, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти саме в такому розмірі, та зауважує на тому, що сплата аліменти на дитину від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини є дискримінацією по відношенню до їх з відповідачем спільного сина.

Крім того позивач вказує на те, що вона інвалід третьої групи та розмір її пенсії не надає їй матеріальної можливості виділяти кошти на утримання сина у належній мірі.

У відзиву на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, як необґрунтовану, на його думку, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу ХІІІ Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що що сторони з вересня 2012 року по серпень 2016 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Відповідач є батьком малолітнього - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). На даний час дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні (а.с. 6). Позивач з 20 вересня 2016 року визнана інвалідом третьої групи за загальним захворюванням та відповідно до довідки № 7367 від 18 вересня 2017 року, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 247,00 грн. (а.с. 18-19). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач перебуває на обліку як безробітний в Апостолівському районному центрі зайнятості з 04 серпня 2017 року (а.с. 20), у добровільному порядку не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини.

Згідно рішення Апостолівського районного суду Дніпрпоетровської області від 27 грудгя 2010 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 28).

Задовольняючі частково позовні вимоги ОСОБА_1 й стягуючи на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, суд першої інстанції керувався ст.ст. 180, 182 СК України та виходив з доведеності факту невиконання відповідачем ОСОБА_2 його батьківського обов'язку з утримання свого неповнолітнього сина.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При цьому, ч.1 ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічне роз'яснення щодо обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, надане Пленумом Верховного Суду України в абз. 3 п. 17 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року.

У зв'язку з наведеними обставинами та враховуючи вище наведені норми Закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина.

Погоджується колегія суддів і із висновками суду першої інстанції про розмір аліментів, який підлягає стягненню на користь позивача. На думку колегії суддів, судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів було в повній мірі враховано всі обставин, що встановлені ст. 182 СК України, зокрема матеріальне становища платника аліментів, матеріальне становище позивача, та наявність аліментних зобов'язань на утримання сина ОСОБА_6.

Отже, встановивши, що матеріальне становище відповідача може забезпечити належний рівень розвитку дитини, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дійшов вірного висновку про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти у визначеному розмірі 1/6 частини від заробітку ( доходу) відповідача на утримання сина ОСОБА_7.

Не можуть бути підставою для зміни рішення суду та збільшення розміру стягнутих аліментів доводи апеляційної скарги про те, що сплата аліменти на дитину від першого шлюбу в розмірі 1/4 частини є дискримінацією по відношенню до їх з відповідачем спільного сина, оскільки , відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В даному випадку, судом, при визначені розміру аліментів враховано, що рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2010 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у звязку із чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення розміру аліментів в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача.

Не можуть бути підставою для зміни рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки позивачем вказаних обставин не доведено, натомість матеріали цивільної справи містять докази того, що відповідач перебуває на обліку, як безробітний, в Апостолівському районному центрі зайнятості з 04 серпня 2017 року.

Також не можуть бути підставою для зміни рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що позивач є інвалідом третьої групи та розмір її пенсії не надає їй матеріальної можливості виділяти кошти на утримання сина у належній мірі, оскільки ч.1 ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини та рівність батьків щодо утримання дитини.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: