КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4748/18
Провадження № 2-о/488/114/18 р.
23.10.2018 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,
при секретарі Тузові Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 Лєнари Серверівни про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: Корабельний районний у м. Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області та ОСОБА_2, -
У жовтні 2018 року заявник ОСОБА_3 звернулася до суду із даною заявою, в обґрунтування якої вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який був зареєстрований 14.04.2007 року відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 137. 13.08.2015 року вона, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Сімферополь Республіка Крим, народила дочку ОСОБА_4.
Заявниця зареєструвала факт народження дочки та отримала свідоцтво про народження дитини того зразка, який використовується на тимчасово окупованій території.
В подальшому заявниця виїхала з тимчасово окупованій території до м. Миколаєва, де проживає на теперішній час.
На сьогоднішній день заявник не може зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, у відповідності до законодавства України, так як державні органи та території України не визнають документів, наданих органами на території, що не підконтрольна Україні. Крім цього, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України.
Через неможливість в позасудовому порядку зареєструвати народження своєї дитини, заявник була змушена звернутись до суду із даною заявою.
На підставі вищевикладеного заявниця просить суд встановити факт народження нею дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Сімферополь Республіка Крим, та внести до актового запису про народження дитини відомості про батьків дитини, дату та місце народження дитини.
У судове засідання заявник не з'явилася та подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, свою заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Корабельний районний у м. Миколаєві відділ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, причина його неявки суду не відома.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України), крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи із такого.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Згідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.
Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_2 Лєнара Серверівна, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянка України, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був зареєстрований 14.04.2007 року відділом реєстрації актів про шлюб Євпаторійського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 137, 13 серпня 2015 року на території тимчасово окупованої території України, у м. Сімферополь Республіка Крим, народила дочку ОСОБА_4, про що їй було видано свідоцтво про народження серія І -АЯ № 596786 від 01.09.2015 року вид. Євпаторійським міським відділом ЗАГС Департамента ЗАГС МЮ Республіка Крим.
В подальшому заявниця виїхала з тимчасово окупованій території до м. Миколаєва, де проживає на теперішній час.
На сьогоднішній день заявник не може зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС, у відповідності до законодавства України, так як державні органи та території України не визнають документів, наданих органами на території, не підконтрольній Україні. Крім цього, підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є, зокрема, медичне свідоцтво про народження, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. № 120 Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.
Відповідно до ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є:
- медичне свідоцтво про народження дитини (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального нагляду (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого Постановою КМУ № 9 від 09.01.2013 р.;
- медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (для державної реєтрації народження дитини, яка досягла одного року і більше);
- акт, складений відповідними посадовими особами у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі.
Якщо реєстрація народження дитини, народженої в іншій державі, не була проведена компетентним органом такої держави або дипломатичним представництвом чи консульською установою України, підставою для проведення державної реєстрації в Україні є медичний документ іншої держави, що підтверджує факт народження дитини, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструються народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.
Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.
Частиною першою статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.
Частиною третьою статті 317 ЦПК України визначено, що у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
На підставі наведеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню, оскільки встановлення даного факту, що має юридичне значення і є необхідним заявниці для державної реєстрації народження її дочки.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 293-294, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд -
Заяву - задовольнити.
Встановити юридичний факт народження ОСОБА_4 Лєнарою Серверівною, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянкою України, дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Сімферополь Автономна Республіка Крим.
Зобовязати відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану провести державну реєстрацію народження дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести до актового запису про її народження такі відомості: місце народження дитини - м. Сімферополь Автономна Республіка Крим; батько дитини ОСОБА_2, громадянин України; мати дитини ОСОБА_2 Лєнара Серверівна, громадянка України.
Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду, у відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.І. Селіщева