Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 Справа №607/15248/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №607/15248/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28 листопада 2017 року пред'явила до суду позов до відповідача ОСОБА_2 про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 гривень, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1999 по 2014 рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться у неї на утриманні. 16 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. З 01 вересня 2015 року їх дочка навчається на денній та платній формі навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Медичний коледж». Позивач працює, але у звязку з тим, що одна утримує дитину, знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Відповідач після досягненням дочкою повноліття перестав брати будь-яку участь у її матеріальному забезпеченні. З цих підстав просить стягнути з нього аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 3000 гривень.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подала заяву, згідно з якою зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1800 гривень щомісячно. Зменшені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, згідно з якою зменшені позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 223 ЦПК України справу слід розглянути у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

З 1999 року сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 16 квітня 2014 року.

Від даного шлюбу в сторін є спільна дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії І?ИД №084550 від 24 листопада 1999 року, актовий запис №2009 відділу реєстрації актів громадянського стану Тернопільської міської ради.

Як убачається з довідки №257 від 24 листопада 2017 року, виданої Приватним вищим навчальним закладом «Медичний коледж», ОСОБА_3 є студенткою третього курсу на основі базової загальної освіти Приватного вищого навчального закладу «Медичний коледж» І-ІІ рівня акредитації, платної форми навчання за спеціальністю «Сестринська справа», форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року.

Відповідно до договору №02795 від 17 серпня 2015 року про надання освітніх послуг між Приватним вищим навчальним закладом «Медичний коледж» та ОСОБА_1, виконавець бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника (ОСОБА_1Я.) здійснити навчання студента ОСОБА_3 за програмою молодшого спеціаліста «Сестринська справа». Договір діє з 1 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року.

Як слідує з довідки про суму оплати за навчання за 2017 рік №370 від 23 листопада 2017 року, виданої директором Приватного вищого навчального закладу «Медичний коледж», за навчання ОСОБА_3 фактично оплачено за 2017 рік кошти в сумі 16780 гривень.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_2 не виконує обов'язку з утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

З урахуванням зазначених вище вимог закону, беручи до уваги, що існують підстави для визначення розміру аліментів відповідно до ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки судом не здобуто доказів того, що відповідач офіційно працевлаштований, суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення шляхом стягнення в її користь аліментів із відповідача ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 гривень, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, до закінчення навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років, відповідно до ст. ст. 199, 200 Сімейного кодексу України. Також згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів підлягатиме індексації відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 89, 263, 264, 265, 273, ст. 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), в користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), аліменти на утримання повнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1800 гривень, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2017 року, до закінчення навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) в користь держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_4