Головуючий суду 1 інстанції - Ю.О. Калмикова
Доповідач -Ю.П. Лозко
Справа № 415/1626/17
Провадження № 22ц/782/822/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Лозко Ю.П.

суддів: Назарової М.В., Орлова І.В.,

за участю секретаря: Данько Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування надміру виплаченої грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

22 березня 2017 року позивач Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради (надалі - УПСЗН) звернувся до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 26 березня 2015 року відповідач ОСОБА_3 перебуває на обліку в УПСЗН як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

На підставі наданої відповідачем заяви, на сім'ю ОСОБА_3 з 11 червня 2015 року призначена грошова допомога відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505.

В ході проведення верифікації даних про одержувачів виплати адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої територіїУкраїни або району проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у володінні ОСОБА_3 та його колишньої дружини ОСОБА_4 виявлена нерухомість, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка придбана 05 червня 2015 року.

Посилаючись на приписи п. 6 вказаного вище Порядку №505 позивач вважає, що відповідач не мав права на отримання грошової допомоги з 01.07.2015 р. по 30.09.2016 р.,тому просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь УПСЗН для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 24 181,67 грн.

Згодом позивач змінив позов та остаточно просив суд, стягнути з ОСОБА_3 на користь УПСЗН для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 25 360, 34 грн., зазначивши, що на виконання листа-завдання Мінсоцполітики, УПСЗН Лисичанської міської ради отримана інформація за ознакою «ВПО, які мають депозит, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб», згідно якої ОСОБА_3 зазначений як особа, яка має депозит, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з 01 травня 2015 року.

Надати довідку з банківської установи, що уточнює період розміщення коштів на депозитному рахунку відповідач відмовився.

Вважаючи, що відповідач не мав права на отримання адресної допомоги у період з 11 червня 2015 року по 30 вересня 2016 року, сума надміру виплачених коштів складає 25 360,34 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на рахунок Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач УПСЗН звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши письмові матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам, оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову УПСЗН Лисичанської міської ради, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач мав право на отримання грошової допомоги і вимоги позивача є безпідставними, оскільки в даному випадку підставою для припинення виплати відповідачу грошової допомоги слугувало неповідомлення відповідачем про наявність у його власності депозитного банківського рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму, що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, що було розцінене посадовими особами УПСЗН Лисичанської міської ради як подання недостовірної інформації при зверненні із заявою про виплату грошової допомоги. Проте, даних умов на момент розгляду справи судом чинним законодавством не передбачено.

Такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам у справі, є помилковими виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 з 26 березня 2015 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з м. Лутугине Луганської області до м. Лисичанська Луганської області.

На підставі поданої ОСОБА_3 заяви до Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради, з 11 червня 2015 року відповідачу призначено грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, ( в редакції на час звернення ОСОБА_3 із заявою про призначення грошової допомоги датованої 11.06.2015 р. ) - Грошова допомога не призначається у разі, коли:

-будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

З наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» на запит суду апеляційної інстанції інформації про депозити клієнта та виписки за основними картами ОСОБА_3 за період з 11 червня 2015 р. по 30.09.2016 р. вбачається, що відповідач ОСОБА_3 станом на 11 червня 2015 р. мав на депозитних рахунках кошти у сумі, що перевищували 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Отже, відповідач ОСОБА_3 не мав права на отримання грошової допомоги у вказаний період, тому суд апеляційної інстанції вважає є підстави для задоволення позову УПСЗН Лисичанської міської ради.

Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради від 25 травня 2017 року №3418 сума допомоги переміщеним особам на проживання, виплачених ОСОБА_3 у період з червня 2015 року по вересень 2016 року складає 25 360,34 грн..

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради про призначення/відмову допомоги переміщеним особам на проживання від 26 травня 2017 року №1146 ОСОБА_3 зобов'язано відшкодувати надмірно виплачену допомогу за період з 11.06.2015р. по 30.09.2016р. у сумі 25360,34 грн. на підставі електронних списків, які надійшли листом ДСЗН Луганської ОДА від 21.09.2016 року №12/3592-31 «Про верифікацію виплати адресної грошової допомоги ВПО», згідно яких сім'я має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб з 01 травня 2015 року.

У добровільному порядку ОСОБА_3 сума надмірно виплаченої допомоги не відшкодована.

Пунктом 11 Порядкунадання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, визначено, що у разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Виходячи із встановлених фактів, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції, неповно з'ясував обставин, що мають значення для справи та дійшов хибного висновку про безпідставність заявленого позову.

Неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи призвело до неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, що згідно із пунктами 1 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про задоволення позову з наведених вище підстав.

На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1344,00 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради задовольнити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 жовтня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування надміру виплаченої грошової допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради для зарахування в дохід держбюджету надміру перераховану суму щомісячної адресної допомоги у розмірі 25 360,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 1344,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 29 січня 2018 року.

Головуючий

Судді: