АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-1063/11Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич Л.В.
Провадження № 22-ц/789/19/18 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 січня 2018 р. м. Тернопіль

Cуд апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ткач З. Є., Ходоровський М. В.,

ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2017 року по справі за заявою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 25.07.2017 року, якою заяву ПАТ "Комерційний банк "НАДРА" задоволено і поновлено строк пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України (в редакції яка діяла на момент подання апеляційної скарги), апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що отримав копію оскаржуваної ухвали суду 17.11.2017 року.

Вказані твердження спростовуються заявою ОСОБА_1 від 07.11.2017 року (а.с. 148) згідно якої він 07.11.2017 року ознайомився з матеріалами справи і отримав фотокопію.

Враховуючи вказане, останнім днем подання апеляційної скарги є 13.11.2017 року, а скарга подана з пропуском строку апеляційного оскарження 21.11.2017 року.

Пропустивши строк апеляційного оскарження ОСОБА_1 не порушував питання про поновлення цього строку.

Крім вказаного в супереч:

- п.2 ч.3 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі не вказано повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

- п.3 ч.2 ст. 356 ЦПК України, в апеляційній скарзі не вказано повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) всіх учасників справи.

- п.3 ч.4 ст. 356 ЦПК України не подано доказів, що підтверджують сплату судового збору, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи вищевказане, ухвалою апеляційного суду від 09.01.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.07.2017 року залишено без руху для виправлення вказаних недоліків.

Надано строк, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку апеляційного оскарження та представлення доказів на їх підтвердження.

Надано строк, який не може перевищувати 10 днів з дня отримання ухвали, для подачі належно оформленої апеляційної скарги і оплати витрат судового збору - 320 грн.

На виконання ухвали апеляційного суду від 09.01.2018 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, додатком до якої надано клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження, реквізити сторін у відповідності до ст. 356 ЦПК України, квитанцію про сплату судового збору.

Надавши правову оцінку заяві про усунення недоліків, суд вважає, що вимоги ухвали апеляційного суду від 09.01.2018 року були виконані тільки в частині сплати судового збору, а в решті залишились без виконання.

Проігнорувавши вимоги ухвали від 09.01.2018 року року ОСОБА_1 знову, всупереч дійсним обставинам і матеріалам справи вказав, як на поважність причини пропуску строку апеляційного оскарження те, що ухвала суду отримана 17.11.2017 року, хоча такий факт вже був оцінений критично в ухвалі суду від 09.01.2018 року, оскільки згідно заяви ОСОБА_1 від 07.11.2017 року (а.с. 148) він 07.11.2017 року ознайомився з матеріалами справи і отримав фотокопію.

Вказана заява завірена підписом ОСОБА_1 і написання такої заяви, ознайомлення з матеріалами справи і отримання фотокопії ОСОБА_1 не спростовує і не заперечує.

Таким чином, останнім днем подання апеляційної скарги є 13.11.2017 року, а скарга подана з пропуском строку апеляційного оскарження 21.11.2017 року.

ОСОБА_1 в заяві від 24.01.2018 року про поновлення строку апеляційного оскарження вказує, що повний текст ухвали суду від 25.07.2017 року він отримав 17.11.2017 року.

Вказане твердження стростовується не тільки тим, що згідно заяви ОСОБА_1 від 07.11.2017 року (а.с. 148) він 07.11.2017 року ознайомився з матеріалами справи і отримав фотокопію, але і тим, що матеріали справи не містять вступної і резолютивної частини ухвали суду від 25.07.2017 року, що свідчить про складення судом 25.07.2017 року повного тексту ухвали суду та спростовує твердження ОСОБА_1 про отримання повного тексту ухвали - 17.11.2017 року.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) зазначив, що суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Пунктом 52 рішення «Устименко проти України» вказано, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

Європейський Суд з прав людини постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Вказане вище зобов'язує суд обґрунтувати свою позицію відповідними доводами, а не лише зазначити «визнати поважними причини пропуску процесуальних строків».

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини дає підстави вважати, що у апелянта є обов'язок вказати поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження і підтвердити їх доказами, і що саме головне - вказані причини повинні свідчити про неможливість подати апелянтом скаргу у встановлені ЦПК України строки.

Всупереч зазначеному апелянтом не представлено причин, підстав, обставин, які створили для нього перешкоду для подання скарги у встановлені строки.

ОСОБА_1, як в апеляційній скарзі так і в заяві від 24.01.2018 року про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду від 25.07.2017 року, обмежився тільки вказівкою, що ухвала суду отримана 17.11.2017 року а не 07.11.2017 року, що в свою чергу суперечить матеріалам справи і про що наголошував апеляційний суд ще в ухвалі від 09.01.2018 року.

ОСОБА_1 в заяві від 24.01.2018 року не наведено причин і обставин які перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у встановлені строки, не представлено доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 25.07.2017 року.

Крім вказаного, залишились без виконання і вимоги ухвали апеляційного суду в частині подачі належно оформленої апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_1 не подав належно оформлену апеляційну скаргу, а вказав тільки реквізити сторін, що унеможливлює надсилання сторонам у справі апеляційної скарги, яка відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Критично оцінюються посилання ОСОБА_1 на ст. 129 Конституції України і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в ракурсі забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, оскільки ОСОБА_1 не виконані вимоги ЦПК України, що позбавило апеляційний суд можливості обгрунтувати своє рішення про поновлення строків таким чином, як цього вимагає Конвенція.

Враховуючи вищенаведене, фактичні обставини, не зазначення ОСОБА_1 причин і обставин які перешкоджали йому подати апеляційну скаргу у встановлені строки, відсутність доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 25.07.2017 року, практики Європейського Суду з прав людини, яка зобов'язує апеляційний суд мотивувати своє рішення про поновлення строку апеляційного оскарження, правові підстави для поновлення строку апеляційного оскарження відсутні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст 357, 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду від 25 липня 2017 року про задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" про поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Надіслати скаржнику копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: