Єдиний унікальний номер № 616/40/18
Провадження № 2/616/87/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

«12» лютого 2018 року Великобурлуцький районний суд

Харківської області

в складі: головуючого - судді РИКОВА М.І.

за участю секретаря ШЕГДА В.М.

позивача не з'явилась

відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Великий Бурлук справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу до ОСОБА_2, в якій зазначає, що 14 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції дані особи між собою зареєстрували шлюб про що 14 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 241.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 14 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 241. Як зазначає позивач, із жовтня місяця 2017 року сім'я перестала існувати. Відповідач покинув позивача та довгий час про нього нічого не було відомо. Спільне господарство сторони не ведуть. Жодних спорів щодо розподілу спільного майна, набутого в шлюбі, немає. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Позивач вказує, що відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. У зв'язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із відповідачем.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Таким чином, справа має бути розглянута в порядку загального позовного провадження, з обов'язковим проведенням підготовчого провадження, відповідно до ст.ст. 189, 196 ЦПК України, тому суд проводить підготовче засідання.

Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з'явилась, про час та місце розгляду даної справи була повідомлена належним чином. На адресу суду направила письмову заяву, вхід. № 386 від 30.01.2018 р., в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, строк для примирення не потрібен (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_2 про розгляд даної справи також був повідомлений належним чином, в підготовче засідання не з'явився, судову повістку отримав 25 січня 2018 року (а.с.18). На адресу суду від відповідача надійшла заява про слухання справи без його участі. В заяві зазначено про повне визнання позову, просить не надавати строк для примирення (а.с.11).

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач по справі ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації, яка на даний час мешкає на території РФ, а відповідач по справі ОСОБА_2 є громадянином України, зареєстрований в с. Андріївка Великобурлуцького району Харківської області (а.с.19).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 14 травня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про що 14 травня 2014 року складено відповідний актовий запис № 241 (а.с.04). Після реєстрації шлюбу позивач залишила прізвище «ОСОБА_1».

Від шлюбу сторони дітей не мають. На даний час позивач бажає розірвати шлюб із відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України № 2709-ІV від 23.06.2005 року «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

На підставі ст.56 вказаного закону форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Статтею 60 зазначеного закону визначено, що право наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. Відповідно до ст.63 закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ст.28 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, підписану у м. Мінську, ратифіковану Україною законом від 10.11.1994 року № 240/94-ВР (далі - Конвенція) по справах про розірвання шлюбу застосовується законодавство Договірної Сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу.

Ст.29 Конвенції передбачено, що по справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 1 статті 28, компетентні установи Договірної сторони, громадянами якої є подружжя на момент подачі заяви. Якщо на момент подачі заяви подружжя проживає на території іншої Договірної сторони, то компетентні також установи цієї Договірної Сторони. По справах про розірвання шлюбу у випадку, передбаченому пунктом 2 статті 28, компетентні установи Договірної сторони, на території якої проживає подружжя. Якщо один з подружжя проживає на території однієї Договірної Сторони, а другий на території іншої Договірної Сторони, по справах про розірвання шлюбу компетентні установи обох Договірних Сторін, на території яких проживає подружжя.

Відповідно до п.а) ч.1 ст.51 Конвенції кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає та виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім'ї та інші обставини життя подружжя.

Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, шлюб існує лише формально, на даний момент сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач в заяві підтримала позовні вимоги та просила шлюб розірвати. Причини розпаду сім'ї, на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. В зв'язку з цим суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім'ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін і впливати на їх психоемоційний стан. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим.

За ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї стали неможливими, оскільки це суперечить інтересам обох, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому, згідно із ч.1 ст.110, ст.112 СК України, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає розірванню.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 12, 13, 200, 259, 263, 264-265 ЦПК України, ст.ст.28, 29, 51 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, підписану у м. Мінську, ратифіковану Україною Законом від 10.11.1994 року № 240/94-ВР, ст.ст. 5, 56, 60, 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право», суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 241 між ОСОБА_1, (ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Мідногорськ Оренбурзької області Російської Федерації, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 паспорт НОМЕР_4, виданий відділенням УФМС Росії по Оренбурзькій області в м. Мідногорськ) та ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем м. Куп'янськ Харківської області, паспорт НОМЕР_3, виданий Великобурлуцьким РВ ГУМВС України в Харківській області, реєстраційний номер картки платника податків - НОМЕР_2, проживаючим за адресою: АДРЕСА_2) - розірвати.

Згідно зі ст.115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Великобурлуцький районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий - Суддя Великобурлуцького районного суду

Харківської області М.І.РИКОВ