Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/3510/16-ц

номер провадження 2/695/73/18

25 січня 2018 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Степченка М.Ю.,

при секретарі Розпутній І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Свій позов він пояснює тим, що з 19.12.2007 року позивач зареєстрував шлюб із відповідачкою. 08.01.2008р. ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3, батьком якого був записаний позивач. Через деякий час відносини між сторонами зіпсувалися та 25.02.2011 року їх шлюб було розірвано, а рішенням від 28.04.2011р. з нього було стягнуто аліменти на утримання дитини. У 2016 році у ОСОБА_1 виникли сумніви в тому, що він являється батьком ОСОБА_3, тому 31.10.2016 р. позивач уклав договір із ФОП ОСОБА_4 щодо проведення аналізу ДНК на визначення родинного (генетичного) звязку між ОСОБА_1 та дитиною - ОСОБА_3. За наслідками дослідження наданого позивачем біологічного зразка із ДНК дитини спеціалістом ОСОБА_4 було підготовлено висновок, яким встановлено, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 підтримали позовну заяву та просили виключити відомості про позивача, як батька дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнути судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, при цьому пояснила, що вони дійсно перебували у шлюбі з позивачем, він являється батьком її сина ОСОБА_6, результати проведеного дослідження вважає незаконними, оскільки відібрання зразків відбулося у незаконний спосіб та даний позов поданий з метою ухилення позивача від сплати аліментів на утримання дитини. В подальшому скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що дана заява підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із свідоцтва про шлюб серії І-ОК № 058947, виданого 19.12.2007р. відділом РАЦС обухівського районного управління юстиції Київської області, вбачається, що ОСОБА_7 19.12.2007р. зареєструвала шлюб із ОСОБА_1 та змінила своє прізвище на «Іванюта».

Відповідно до свідоцтва про народження 1-ОК № 086899, виданого 30.01.2008р. відділом РАЦС обухівського районного управління юстиції Київської області, вбачається, що ОСОБА_3 народився 08 січня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 27, та матірю його значиться ОСОБА_2, а батьком ОСОБА_1.

Висновком ФОП ОСОБА_4 про результати проведеного аналізу ДНК на визначення родинного (генетичного) звязку між ОСОБА_1 та дитиною - ОСОБА_3 встановлено, що ймовірний батько виключається як біологічний батько дитини, яка тестується. Ймовірність батьківства дорівнює 0%.

Відповідно до ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до вимог ч.1ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Як роз'яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Ухвалою суду від 10.05.2017р. було задоволено клопотання позивача про призначення судово-медичної генетичної експертизи з використанням аналізу ДНК, на вирішення якої поставлено питання стосовно визначення біологічного батьківства позивача ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_3, матір'ю якого є відповідач ОСОБА_2, проведення експертизи було доручено експертам бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоровя та медичного забезпечення Київської міської держадміністрації.

Зазначеною вище ухвалою суду було зобов'язано відповідача ОСОБА_2 забезпечити доставку дитини до експертної установи у визначений час для проведення експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 на призначений час відбору зразків не з'явилась та не надала суду жодних пояснень щодо поважності причин неявки до експертної установи, пояснила, що направила до експертної установи довідку з психоневрологічного кабінету Золотоніської ЦРЛ про заборону будь-яких обстежень.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Враховуючи те, що з часу народження малолітнього сина ОСОБА_6, батьком якого записаний ОСОБА_1, сторони тривалий час (з 2011 року) не проживають однією сімєю, позивач не проявляє прихильності до записаної в актовому записі дитини, не приймає участі у її вихованні, спілкуванні та навчанні, а відповідачка свідомо ухиляється від участі в проведенні судово-медичної генетичної експертизи з використанням аналізу ДНК у справі шляхом неодноразової неявки до експертної установи для відбору зразків крові чи подання необхідних матеріалів, що унеможливило проведення вказаної експертизи, сторонам було роз'яснено про наслідки ухилення від участі в експертизі, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача.

При винесенні такого рішення суд, крім наведеного, також враховує ту обставину, що відповідачем жодних належних доказів, які б спростовували вимоги позовної заяви ОСОБА_1, до суду надано не було, крім того, не спростовано аргументи позивача про зовнішню несхожість (відмінності в рисах обличчя) позивача та малолітнього ОСОБА_3 та нічим не спростовано достовірність висновку ФОП ОСОБА_4 про результати проведеного аналізу ДНК на визначення родинного (генетичного) звязку між ОСОБА_1 та дитиною - ОСОБА_3.

Суд відхиляє доводи відповідачки в тій частині, що позов є необґрунтованим, що позивач намагається ухилитися від сплати аліментів на утримання дитини, знаходить такі доводи відповідача надуманими.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.

У пункті 2.16.7 Правил зазначається, що на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Таким чином, судом достовірно встановлений факт, що позивач по справі ОСОБА_1 не являється батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який народився у гр. ОСОБА_2 у м. Обухів.

Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України суд, задовольняючи позов, стягує із відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з проведенням аналізу ДНК в розмірі 4 400 грн. та судовий збір в сумі 551,00 грн., а всього 4951,00 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76-84, 133, 141, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. 121, 125, 126, 136 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1 як про батька з актового запису № 27 від 30.01.20018р., вичненого Відділом РАЦС Обухівського районного управління юстиції Київської області про народження дитини ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані з проведенням аналізу ДНК на батьківство в розмірі 4400,00 грн. та судовий збір в сумі 551,00 грн., а всього 4951,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до відповідного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя М.Ю. Степченко

Повний текст рішення виготовлений 02 лютого 2018 року.