Справа № 465/74/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/1765/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути зі згаданого відповідача на його користь „уплачений на рахунок майбутнього договору оренди аванс в сумі 2 000 гривень, а також понесені ним судові витрати.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що відповідачем на сайті www.olx.ua було розміщено оголошення про здачу в оренду квартири № 4 на вул. Пулюя, 40 у м. Львові з меблями та побутовою технікою.

27 січня 2017 року позивач обговорив з відповідачем умови договору оренди квартири та сплатив останньому 2 000 грн. завдатку, що підтверджується розпискою відповідача, а також узгодили заселення квартири на 28-29 січня 2017 року.

Зазначалося, що позивач не прийняв у користування вказану квартиру, оскільки відвідач відтягував та змінював дату її заселення. Зважаючи на те, що відповідач навмисно створював умови, які перешкоджали укладенню договору оренди, такий сторонами не був укладений, однак відповідач ухиляється від повернення сплаченої авансом орендної плати в сумі 2 000 грн. (а.с. 2-3).

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено (а.с. 51-54).

Дане рішення оскаржив позивач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що „договір найму не був укладений, а відтак вважає, що суд дав неправильне тлумачення ст. 570 ЦК України та неправомірно застосував до спірних відносин ст. 571 ЦК України (яка „застосовується лише в тих випадках, коли договір укладений, але не виконується з вини однієї зі сторін), в результаті чого прийшов до помилкового висновку про те, що сплачені позивачем відповідачу 2 000 грн., стягнення яких є предметом позовних вимог, є завдатком, а не авансом.

Стверджує, що рахом з позовом ним до суду було подано диск з записом його телефонних розмов з відповідачем 28 та 29 січня 2017 року, який „повністю спростовує пояснення ОСОБА_3, якими суд обгрунтовує своє рішення, який був втрачений судом не з вини позивача (а.с. 59-62).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відмову у задоволенні позовних вимог суд мотивував тим, що отримані 27.01.2017 року відповідачем від позивача 2 000 грн. є завдатком, а відтак у відповідності до частини 1 ст. 571 ЦК України ці кошти відповідач вправі був залишити собі.

Вище наведені висновки не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права, виходячи з наступного.

Статтею 570 ЦК України встановлено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором плптежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання (ч.1). Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом (ч.2).

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке у спірних правовідносинах повинно було виникати на підставі договору найму (оренди) житла, який укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 811 ЦК України).

Тобто, правила ст. 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання (правова позиція Верховного Суду України у справі 6-82цс13).

Виходячи з того, що отримані ним 2 000 грн. відповідач вважає завдатком, то саме він мав би довести суду факт укладення між ним та позивачем договору найму (оренди) житла.

На твердження відповідача, факт укладення між ним та позивачем договору найму (оренди) житла стверджується його розпискою про отримання ним 27.01.2017 року від позивача ОСОБА_2 2 000 грн., копія якої є наявною у матеріалах справи (а.с. 5).

В той же час, вище згадана розписка відповідача є односторонім правочином, який аж ніяк не відповідає формі договору найму житла, оскільки у ній відсутні будь-які істотні умови, типові для даного виду договорів.

Відтак, оскільки договір найму (оренди) житла, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, передані 27.01.2017 року позивачем відповідачу 2 000 грн. є авансом, який підлягає поверненню позивачу.

З урахуванням вище наведеного, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено 640 грн. судового збору (а.с. 1), а відтак ці судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.п. 1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 20 червня 2018 рокускасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 2 000 грн. авансу та 640 грн. судових витрат., а всього 2 640 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_4