Справа № 183/592/18
№ 2/183/1528/18
26 вересня 2018 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Пономаренко О.О.,
розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та спростування інформації,
за участю представника позивача ОСОБА_3,-
06.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року у статті «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ», та зобовязати ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» спростувати недостовірну інформацію, викладену у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року у статті «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ» шляхом опублікування спростування на офіційному веб-сайті Рекламно-інформаційного видання «Полезная газета Новомосковська», не пізніше наступного дня, після набрання рішенням законної сили.
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 04.01.2018 року в мережі Інтернет, у засобі масової інформації міського порталу Новомосковська рекламно-інформаційному виданні «Полезная газета ОСОБА_5» автором ОСОБА_8 була опублікована стаття «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ». Інформацію, викладену у вказаній статті позивач вважає недостовірною, надуманою та безпідставною, а твердження, що викладені в ній мають наклепницьких характер, ображають та принижують його честь, гідність та ділову репутацію, дискримінують в очах жителів м. Новомосковська, громадян інших міст. Так, позивач наполягає, що у вказаній статті зазначається наступна недостовірна інформація та серед іншого, в позові зазначає наступні цитати зі статті (мовою оригіналу):
1. «И вот первая информация о том, что ОСОБА_7 вряд ли удастся выкрутиться сухим из этой истории. 26 декабря в медиацентре ОСОБА_6 «Информатор» прошла пресс-конференция антикоррупционных общественных организаций города на тему «Доска позора №3 или коррупционный позор Днепропетровщины». Желающие посмотреть и послушать полный текст пресс-конференции могут ее увидеть в видеоотчете медиацентра», далі зазначено посилання на «ссылку» в Інтернет мережі.
Ознайомившись із відео за посиланням і Інтернет мережі, зазначеному у статті, позивач зазначає, що представником антикорупційних громадських організацій міста, на протязі всієї тривалості відео, не було сказано взагалі жодного слова про громадянина ОСОБА_1. Разом з тим, посилання на «текстовую цитату с пресс-конференции общественников ОСОБА_6», де нібито, все ж таки йдеться мова про ОСОБА_1, у вищевказаній статті не міститься. Таким чином, чи були задані комусь із присутніх представників антикорупційних громадських організацій міста, будь які питання, стовно діяльності та взагалі особистості громадянина ОСОБА_1, зрозуміти не можна, зазначеним відео це взагалі на підтверджується. А отже, висновок про те, що «ОСОБА_9 попал в качестве организатора корупции на «Доску коррупционного позора Днепропетровщины» в контексті прес-конференції від 26 грудня, яка проходила в медіа центрі, є таким, що не відповідає дійсності та має на меті довести до відома необмеженої кількості осіб лише викривлену інформацію про діяльність позивача, перекрутити зміст його виступів та створити враження про вчинення ним певних злочинів.
2. « Судя по тому, как нелепо и неловко оправдывается ОСОБА_7 перед СМИ, ему просто нечего сказать. А судя по его растерянным глазам и дрожащих руках, которые он не мог спрятать от телекамер, ОСОБА_7 боится. Ему есть чего бояться. Это наглядно продемонстрировал сюжет из вечернего выпуска новостей «Подробности» на всеукраинском канале «Интер» от 2 декабря, с красноречивым названием «В ОСОБА_6 расследуют дело о подсветки моста за 1 миллион гривен», далі зазначено посилання на «ссылку» в Інтернет мережі.
Уважно ознайомившись із відео, позивач звертає увагу на той факт, що з відео вбачається, як він чітко і ясно зазначає, що у вказаній справі ні він особисто, ні інші особи, які мають відношення до зазначених подій, допитані не були, але при цьому він готовий надати всю необхідну інформацію для огляду в правоохоронні органи. Таким чином, посилання у зазначеному телерепортажі не відповідає дійсності та спростовуються тим же самим відео, присилання на яке і розміщено у вказаній статті.
3. «И есть еще один очень интересный вопрос - делился незаконной прибылью ОСОБА_7 с мэром ОСОБА_6 или «закрысил» все коррупционные доходы от своего начальника?». Вказану інформацію позивач також вважає негативною (образливою) і недостовірною.
Таким чином, наслідки поширення негативної та недостовірної інформації призводять до негативного ставлення суспільства до позивача та шкодять його діловій репутації. На сьогоднішній день недостовірна інформація викладена ОСОБА_4 виданням «Полезная газета ОСОБА_5» офіційно не спростовувалася. Як наслідок, поширена інформація дискредитувала позивача, завдала шкоди особистим немайновим його благам у звязку з чим, позивач вимагає її спростування, тому звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 09 лютого 2018 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
01 березня 2018 року, за клопотанням позивача, відповідною ухвалою суду було замінено первісного відповідача ОСОБА_4 видання «Полезная газета Новомосковська» на належного відповідача ОСОБА_2.
За результатами підготовчого провадження ухвалою суду від 18 липня 2018 справу призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позові, а також не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач відзив на позов не подав, повторно не зявився в судове засідання, вважається таким, що повідомлений належним чином, оскільки судові повістки направлялися за встановленим місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.
Конституція України визначає честь і гідність людини є найвищою соціальною цінністю та передбачає, що кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3,28).
Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.
Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Право на повагу людської гідності - це право, що захищає гідність будь-якої особи, забезпечує належне ставлення до неї з боку органів державної влади, інших осіб. Це є одним із видів прав людини, належить до основоположних прав, адже воно є необхідним для нормального існування та розвитку людини, є загальним та є особистим (або громадянським) правом.
Статтею 1 Загальної декларації прав людини закріплено: всі люди народжуються вільними і рівними у своїй гідності та правах. Вони наділені розумом і совістю і повинні діяти у відношенні один до одного в дусі братерства.
У відповідності до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності.
Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.
За правилами ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, а в силу вимог ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі та ділової репутації.
Судом встановлено, що 04.01.2018 року в мережі Інтернет, у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» була розмішена стаття «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ». В зазначеній статті міститься інформація щодо неправомірних дій позивача, а саме причетності останнього до корупційних схем при встановленні нового освітлення на Кайдацькому мосту в місті Дніпрі.
Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України та ст. 12 ЦПК України, обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.
З тексту статті, зокрема, вбачається, що 26 грудня 2017 року в медіаценті Дніпра «Информатор» пройшла прес-конференція антикорупційних громадських організацій міста на тему «Доска позора №3 или коррупционный позор Днепропетровщины».
Між тим, суду подано лист-довідку Інтернет-видання «Информатор» від 23.01.2018, у відповідності до якої редактор видання повідомляє, що під час прес-конференції за темою «Доска позора №3 или коррупционный позор Днепропетровщины», яка відбулася 26 грудня 2017 року, не було зафіксовано жодної згадки про пана ОСОБА_1, як з боку спікерів, так і з боку журналістів, також жодної згадки не було в письмовому викладі у статті з безпосереднім описом прес-конференції (а.с.23).
Дана стаття містить посилання на отримання такої інформації щодо позивача з прес-конференції, повний текст якої можливо переглянути та прослухати в мережі інтерент за посилання за певною адресою.
Суд переконався в наявності такого веб-сайту, на який міститься посилання в друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» у статті «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ» та переглянув цей доказ, у відповідності до вимог ст. 100 ЦПК України.
Судом встановлено відсутність фактів та обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а саме встановлено відсутність жодного посилання на прізвище ОСОБА_10 чи його причетність до корупційних діянь, зазначених у статті засобу масової інформації.
У відповідності до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В матеріалах справи міститься копія адвокатського запиту на імя начальника слідчого відділу прокуратури Дніпропетровської області, в якому адвокат ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_1, просив надати відомості, зокрема, чи дійсно станом на теперішній час існує кримінальне провадження, про яке йдеться у спірній статті. Якщо так, чи ведеться досудове розслідування відносно ОСОБА_1, а також наявність будь-яких інших кримінальних проваджень за фактом скоєння кримінальних правопорушень ОСОБА_1 (а.с.19).
Згідно ст.47 Закону України «Про інформацію» порушенням законодавства про інформацію, зокрема, є поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь та гідність.
Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 27 лютого 2009 року за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.
Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.
Положеннями абз. 5 п. 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, роз'яснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить, відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто, доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідності, честь чи ділову репутацію.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено також у ст. 10 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», які, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною законодавства України.
За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В даному випадку, суд вважає, що викладена стаття «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ» у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року, не носить характеру оціночного судження, а містять конкретні твердження.
Такі твердження є неправдивими, мають наклепницький характер та є такими, що наносять шкоду діловій репутації позивача, а доказів зворотного з боку відповідача суду надано не було.
Відповідачем не надано жодних доказів достовірності інформації, яка була викладена у статті та оприлюднена у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року щодо позивача. В свою чергу, позивачем доведено факт поширення недостовірної інформації відповідачем.
Суду доведено, що внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача, оскільки в ній містяться відомості про події, та факти, які не відповідають дійсності чи перекручені.
Таким чином, суд дійшов до переконання, що зазначена інформація є недостовірною і такою, що порушує ділову репутацію позивача, а тому позов є обґрунтований та таким, що підлягає задоволенню.
Крім того, вищезгаданою постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, роз'яснено, що у разі коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації.
Так, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, даних про реєстрацію Рекламно-інформаційного видання «Полезная газета ОСОБА_5» в якості юридичної особи, а також в якості структурного підрозділу юридичної особи судом не встановлено.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з засновника Рекламно-інформаційного видання «Полезная газета ОСОБА_5» ОСОБА_2 на користь позивача понесені ним, документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1), витрати на правничу допомогу у розмірі 6700 грн.(а.с.56).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5,12, 13, 78, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-283 ЦПК України,ст.277 ЦК України, Законом України «Про інформацію», постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною та спростування інформації задовольнити.
Визнати недостовірною, та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року у статті «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 новомосковским ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ».
Зобовязати ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» спростувати недостовірну інформацію, викладену у друкованому засобі масової інформації ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» від 04.01.2018 року у статті «Дело о растрате бюджетных миллионов ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7 взято на контроль общественников и киевских СМИ» шляхом опублікування спростування на офіційному веб-сайті Рекламно-інформаційного видання «Полезная газета Новомосковська», не пізніше наступного дня, після набрання рішенням законної сили.
Стягнути з засновника ОСОБА_4 видання «Полезная газета ОСОБА_5» ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 6700 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сорока О.В.