Справа № 390/431/18
Провадження № 2/390/395/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2018 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Терещенко Д.В.,

при секретарі Бреус І.П.,

за участю відповідача,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1д) до ОСОБА_1 (місце реєстрації: 27641, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с.Новопетрівка, вул. Зелена, 115) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 13 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, останній було надано кредит на суму 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

17.03.2015 року ОСОБА_2 померла.

Станом на дату смерті ОСОБА_2, за нею рахується заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8079,20 грн.

Згідно повідомлення Кіровоградської районної державної нотаріальної контори від 13 червня 2017 року спадкоємці майна померлої ОСОБА_2 із заявами про прийняття спадщини чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались, спадкова справа після смерті спадкодавиці була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк».

З відміток у копіях паспортів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1 вбачається, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 вони проживали разом, а тому ОСОБА_1, відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, являється таким, що прийняв спадщину після смерті боржника за зазначеним кредитним договором до складу якої входять, у тому числі і кредитні зобов»язання померлого позичальника.

29 листопада 2017 року банком було направлено лист-претензію на адресу відповідача щодо погашення наявної заборгованості у спадкодавиці ОСОБА_2 за зазначеним кредитним договором, однак до цього часу така заборгованість відповідачем не погашена.

Тому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8079,20 грн. та витрати по сплаті судового збору.

В судове засідання позивач свого представника не направив, просив справу розглядати без його участі.

Відповідач в судовому засіданні 03.08.2018 року позовні вимоги не визнав та просив застосувати строки позовної давності, так як пройшло більш ніж три роки. Про те, що його дружина брала кредит, дізнався після претензії з банка. 09.10.2018 року подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору № б/н від 13 липня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2, останній було надано кредит на суму 7800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами.

17.03.2015 року ОСОБА_2 померла.

Станом на дату смерті за ОСОБА_2 рахується заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 8079,20 грн.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , дана спадкова справа була заведена на підставі претензії кредитора - ПАТ КБ «Приватбанк» від 7 листопада 2015 року, якою банк просив повідомити чи заводилась спадкова справа після померлого боржника ОСОБА_2, включити кредиторські вимоги банку у спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 8079,20 грн., надіслати на адресу банку звернення із заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини, видачу свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям померлого боржника, відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, а також які вже прийняли спадщину.

Як зазначив ПАТ КБ «Приватбанк» у позовній заяві, банк встановивши з копій паспортів ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_1, що на час відкриття спадщини вони проживали разом, у зв»язку з чим на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України відповідач є таким, що прийняв спадщину після смерті останньої, направив відповідачу 29 листопада 2017 року лист-претензію, якою повідомляв відповідача, що станом на дату смерті ОСОБА_2 за нею рахується заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, і оскільки він /відповідач/ являється спадкоємцем останньої, то має сплатити таку заборгованість. Але відповідач таку заборгованість до цього часу не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до положень ч. ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, оскільки з матеріалів спадкової справи, заведеної після ОСОБА_2, встановити спадкоємців її майна неможливо, належних доказів отримання ОСОБА_1 спадкового майна позивачем суду не надано, а посилання позивача на те, що відповідач на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею внаслідок чого являється її спадкоємцем, суд не приймає до уваги, так як та обставина, що згідно відміток у ксерокопії паспорту відповідача місце його реєстрації збігається з місцем проживання померлої, вказаним нею у заяві від 13 липня 2010 року під час укладення з ПАТ КБ «Приватбанк» зазначеного кредитного договору, не доводить факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а тому суд вважає, що позовні вимоги до відповідача є безпідставними, і вбачає за необхідне у задоволенні позову відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 79-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.

Суддя: