СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2013/15-ц
Провадження № 2/306/160/18
Рядок статзвіту № 51
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у особі:

головуючого - судді : Вінер Е.А.

з секретарем : Фалес Л.І.

з участю представників позивача: ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

адвоката відповідача: Козар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що відповідач є батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. 09 грудня 2003 року шлюб з відповідачем було розірвано. 28 грудня 2013 року позивач разом з дітьми виїхала до м.Києва. З цього часу відповідач жодного разу не навідував дітей, не займається їх вихованням, лікуванням. Так як відповідач не виконує обов»язків по вихованню дітей, не піклується про їх життя та здоров»я, не дбає про їх фізичний та моральний розвиток, не забезпечує дітей матеріально, а також вчинив злочин щодо дитини, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

У судовому засіданні представники позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали повністю та пояснили, що з 2015 року по 18 жовтня 2017 рік жодних змін у відношенні відповідача до виховання дітей не відбулося. Відповідач систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків по вихованню дітей. Не бачив дітей з грудня 2013 року та не цікавиться станом їх здоров"я та розвитку.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що аліменти сплачує, робить дітям різні подарунки, любить своїх дітей, однак їх не відвідує.Вважає, що не має підстав для позбавлення його батьківських прав.

Адвокат відповідача Козар М.М. у судовому засіданні просить в задоволенні позову відмовити як безпідставному.

Представник служби у справах дітей Солом»янської районної у місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності та при винесені рішення виходити з пріоритету інтересів дітей (а.с.143 том. 2).

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, цивільного процесуального кодексу України, кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 року внесенні зміни до відповідних кодексів.

Згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, із змінами внесеними відповідно до зазначеного Закону, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи, що внесенні зміни до ЦПК України набрали чинності 15 грудня 2017 року, суд вважає розглянути справу за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

07 вересня 2015 року було винесено ухвалу про відкриття провадження по справі ( а.с.47 том. 1).

Свалявським районним судом Закарпатської області 20 листопада 2015 року винесено рішення по даній справі відповідно до якого у позові ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовлено. Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Покладено на орган опіки та піклування Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації контроль за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов»язків відносно дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.123-124 том. 2).

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 червня 2016 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2015 року, залишено без змін (а.с.67-73).

18 жовтня 2017 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 20 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с.119-122 том.2 ).

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно свідоцтва про народження дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьком є ОСОБА_3, а матір»ю ОСОБА_9 ( 10,12,13 том. 1).

Рішенням Свалявського районного суду від 09 грудня 2013 року шлюб укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 розірвано, дітей залишено проживати разом з ОСОБА_9 (а.с.14 том. 1).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 навчається у спеціалізованій школі № 43 «Грааль» з лютого 2014 року, з характеристики даного навчального закладу вбачається, що вихованням хлопця займається мати, яка створює для сина всі необхідні умови для всебічного та гармонійного розвитку, бере активну участь у роботі батьківського комітету класу, відвідує батьківські збори, спілкується з учителями-предметниками та класним керівником. Батько дитини за період навчання шкільним життям сина не цікавиться, батьківські збори не відвідував, з класним керівником не спілкувався (а.с.157 том 2); ОСОБА_7 з 04.09.2014 року навчається та виховується в СШДС І ступеня «Золотий ключик», з характеристики цього закладу вбачається, що мати приділяє дитині належну увагу. Приходить до садочка та забирає ОСОБА_7. Приймає участь у житті групи, де виховується донька. Батько дитини за період перебування дитини у садочку жодного разу не з»являвся (а.с.158 том.2); ОСОБА_8 з 04.09.2014 року навчається та виховується в СШДС І ступеня «Золотий ключик».З характеристики цього закладу вбачається, що мати приділяє дитині належну увагу. Проводить до садочка та забирає ОСОБА_8. Приймає участь у житті групи, де виховується син. Батько дитини за період перебування дитини у садочку жодного разу не з»являвся (а.с.159 том.2).

Вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2014 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України.В мотивувальній частині вироку зазначено, що ОСОБА_3 14.12.2013 року наніс малолітньому сину ОСОБА_6 один удар долонею правої руки в обличчя, внасліок чого дитина отримала легке тілесне ушкодження у вигляді садна перенісся, яке згідно висновку судово-медичного експерта кваліфікується як легке тілесне ушкодження, як таке, що не потягло за собою короткочасного розладу здоров»я чи незначної стійкої втрати працездатності (а.с.89-90 том1).

Відповідно до повідомлення служби у справах дітей Солом»янської районної в м.Києві державної адміністрації від 12 січня 2018 року, ОСОБА_3 за період з листопада 2015 року по цей час заяв про чинення йому перешкод у спілкуванні з дітьми не надавав (а.с.156 том.2).

Згідно витягу з історії хвороби № 3394 ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 09.11.2016 р. по 21.11.2016 року перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.164 том.2). З 13 червня 2017 року по 21 червня 2017 року також перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою з історії хвороби № 1815 (а.с.165 том.2).

Відповідно до виписок з історії хвороби ОСОБА_8 проходив курси інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м.Трускавець з 10.08.2015 року по 22.08.2015 року, з 27.06.2016 року по 09.07.2016 року, з 06.03.2017 року по 17.03.2017 року (а.с.169,172,173 том.2). Також проходив курси реабілітаційного лікування з 14.04.2015 року по 08.05.2015 рік в медичному центрі реабілітації дітей з органічним ураженням нервової системи МОЗ України (а.с.174 том 2). З 21.03.2016 р по 23.03.2016 р. перебував в Київській дитячій клінічній лікарні № 1 (а.с.179 том.2). Згідно з виписки з історії хвороби амбулаторного, стаціонарного хворого ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні з 14.06.2017 р по 24.06.2017 р. (а.с.178). З 03.07.2017 року по 22 липня 2017 рік проведено лікування в Дитячому спеціалізованому санаторію "Орлятко" (а.с.175 том.2). Відповідно до виписного епікріза № 00287 від 12.10.2017 року з 29.09-12.10.2017р. проведено курс реабілітації (а.с.177 том.2).

Судом встановлено, що відповідач працює директором ТОВ «Спектр-К» (а.с.186 том.2).

Відповідно до квитанцій за 2015-2017 роки ОСОБА_3 відправляв грошові кошти ОСОБА_5 (а.с.187-192 том.2).

Заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 306/2586/13-ц, виданого 20.11.2014 року Свалявським районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 аліментів на утримання дітей відсутні, що підтверджується повідомленням заступника начальника Свалявського районного відділу державної виконавчої служби № 425 від 16.01.2018 року (а.с.193 том.2).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків складається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п.п.15, 16 Постанови пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 р. особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно пливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Крім того, відповідно до Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу із цими явищами (Стамбульська конвенція), прийнятої 11 червня 2011 року країнами-членами Ради Європи (далі - Стамбульська конвенція), сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб:

під час надання захисту та послуг з підтримки жертв належно враховувалися права та потреби дітей - свідків усіх форм насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції. Заходи, ужиті відповідно до цієї статті, охоплюють орієнтовані на відповідну вікову групу психосоціальні консультації дітей - свідків усіх форм насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції, та приділяють належну увагу найкращим інтересам дитини (ст. 26);

під час визначення опіки та прав на відвідування дітей до уваги бралися випадки насильства, які підпадають під сферу застосування цієї Конвенції.Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення того, щоб здійснення будь-яких прав на відвідування або опіку не ставило під загрозу права та безпеку жертви або дітей (ст. 31).

Статтею 45 Стамбульської конвенції передбачено, що сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення покарання ефективними, пропорційними та переконливими санкціями за вчинення правопорушень, установлених відповідно до цієї Конвенції, з урахуванням ступеня їхньої тяжкості, зокрема: позбавлення батьківських прав, якщо найкращі інтереси дитини, які можуть охоплювати безпеку жертви, не можуть бути гарантовані в будь-який інший спосіб.

Сторони вживають необхідних законодавчих або інших заходів для забезпечення можливості врахування таких обставин, якщо вони вже не є частиною складових елементів правопорушення, згідно з відповідними положеннями національного законодавства як обтяжуючі обставини під час визначення вироку за правопорушення, установлені відповідно до цієї Конвенції: правопорушення було вчинено проти дитини або в присутності дитини (ст. 46).

Враховуючи те, що відповідач з 2013 року не навідував своїх дітей, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їх необхідним медичним доглядом і лікуванням, поведінка відповідача щодо дітей не змінилася, а тому необхідно позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволити.

Керуючись ст. ст. 76, 81, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 150, 155, 164 СК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканця АДРЕСА_1, батьківських прав щодо дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Свалявський районний суд Закарпатської області.

СУДДЯ СВАЛЯВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Е.А.Вінер