КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2439/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 382/1278/18

05 листопада 2018 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- БорисовоїО.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року про передачу справи на розгляд іншого суду, постановлену під головуванням судді Кисіль О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

26 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5. Яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Яготинської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 10 березня 1995 року він є власником будинку АДРЕСА_1.

27 листопада 2012 року у вищевказаному будинку була прописана ОСОБА_3, як дружина його сина. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 була прописана у вищевказаному будинку.

Після розлучення з сином, 11 березня 2016 року ОСОБА_3 вибула з с. Червоне Яготинського району Київської області 11 березня 2016 року в с. Велимче Ратнівського району Волонської області.

З липня 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виїхали на інше постійне місце проживання, а саме в будинок АДРЕСА_2, забравши всі свої речі, після чого вони ні разу не з'являлися в будинку.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 втратила право користування житловим приміщення на підставі ст. 405 ЦК України, реєстрація ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в домоволодінні, яке належить йому на праві власності, обмежує його в праві розпорядження своєю власністю, а тому просив суд визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_4, третя особа Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - передано за підсудністю до Ратнівського районного суду Волинської області.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення про передачу справи на розгляд за встановленою територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Яготинського районного суду Київської області.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ухвала Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування. З наданої Червонівською сільською радою Яготинського району Київської області інформації про реєстрацію місця проживання вбачається, що ОСОБА_3 знята з реєстрації в АДРЕСА_1 та вибула в с. Велимче Ратнівського району Волинської області. Разом з тим, вказав, що для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна встановлено виключну підсудність, тобто такі позови пред'являються за місцем знаходженням нерухомого майна.

З огляду на зазначене вважав, що спір стосується права користування жилим приміщенням, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а тому справа підсудна Яготинському районному суду Київської області.

Указом Президента України від 29 грудня 2018 року №452/2017 про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, шляхом ліквідації Апеляційного суду міста Києва та Апеляційного суду Київської області.

Відповідно до статті 147 Закону України &qu'>;Про судоустрій і статус суддів&q?аї; суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q? п;Голос України&q?пу; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03 жовтня 2018 року опубліковано в газеті &qu03;Голос України&quоп; № 185 повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду.

Матеріали цивільної справи передано до Київського апеляційного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаного суду від 08 жовтня 2018 визначено суддю-доповідача РатніковуВ.М., у складі колегії: Борисової О.В., Левенця Б.Б.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про передачу справи на розгляд іншого суду, суд першої інстанції виходив з того, що зареєстроване місце проживання чи перебування ОСОБА_3 територіально не відноситься до Яготинського району, в зв'язку з чим дана справа не підсудна Яготинському районному суд Київської області і справа має бути передана на розгляд до Ратнівського районного суду Волинської області.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він не грунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом позову є визнання малолітньої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Оскільки, ОСОБА_4 є малолітньою особою, позов стосується її прав та інтересів, її мати ОСОБА_3 є її законним представником у розумінні ст. 59 ЦПК України, то відповідачем у даній справі є ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України &qung;Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні&q?ня;, місцем перебування фізичної особи вважається адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання - є житло, яке розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово. Реєстрація - передбачає внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Згідно відповіді Червонівської сільської ради від 03 серпня 2018 року, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21 серпня 2013 року по теперішній час. (а.с. 23)

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положенням статті 181 ЦК до нерухомого майна належить: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визнання додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що відповідач малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 21 серпня 2013 року по теперішній час, що територіально відноситься до Яготинського району Київської області, та що предметом позову є визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тобто, позов стосується нерухомого майна, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що справа не підсудна Яготинському районному суд Київської області та підлягає передачі на розгляд Ратнівського районного суду Волинської області за місцем реєстрації ОСОБА_3.

Як встановлено статтею 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є обґрунтованими, ухвала Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року постановлена без дотримання норм цивільного процесуального законодавства, а тому, за правилами ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381 - 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 23 серпня 2018 року скасувати та передати справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Яготинської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Судді: