ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2018 року м. Кропивницький

справа № 396/435/18

провадження № 22-ц/4809/98/18

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (суддя-доповідач): Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Черненка В.В.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2018 року, у складі головуючого судді Шепетько Володимира Івановича, у справі за позовом ОСОБА_4, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОСОБА_6, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря», третя особа: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області - Українська Наталія Михайлівна, про визнання недійсним договору міни земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності та про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації іншого речового права, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_6, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря», третя особа: приватний нотаріус Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області - Українська Наталія Михайлівна, про визнання недійсним договору міни земельних ділянок, скасування державної реєстрації права власності та про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування реєстрації іншого речового права.

В обґрунтування позову вказувала, що позивач на момент розпаювання земель КСП ім. Горького Новоукраїнського району Кіровоградської області була членом вказаного сільськогосподарського підприємства і тому на підставі та в порядку встановленому Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», набула права власності на земельну ділянку НОМЕР_4, площею 5,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Право власності на земельну ділянку підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1 від 29.12.1999 року, який виданий Глодоською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області на ім'я ОСОБА_4 (ОСОБА_4.).

В подальшому земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер НОМЕР_2.

З моменту надання у приватну власність зазначеної земельної ділянки між ОСОБА_4 та директором СТОВ «Зоря» ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки в 2004 році, який зареєстровано в державному підприємстві Кіровоградського регіонального центру державного земельного кадастру - 14.06.2005 року.

В квітні 2015 року ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_4 надати довіреність на розпорядження належною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення на ім'я ОСОБА_6, мотивуючи це закінченням терміну дії попереднього договору оренди та необхідністю укладання нового, а також тим, що ОСОБА_4 проживає в іншому населеному пункті, з яким відсутнє пряме сполучення та не має змоги сама прибути для укладення угоди.

22.04.2015 року позивач надала довіреність на ім'я ОСОБА_6 для розпорядження належною їй земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2. При цьому була впевнена, що надає її для переукладення саме договору оренди вказаної земельної ділянки. В серпні 2015 року ОСОБА_4 отримала кошти в сумі 5000,00 грн. як орендну плату за оренду належної їй земельної ділянки за 2015 рік, при цьому в розмові з ОСОБА_1 дійшли згоди про переукладення договору оренди ще на 10 років.

Самого договору оренди чи будь-якого іншого договору позивач не бачила та не підписувала.

Позивач маючи матеріальні труднощі звернулася наприкінці 2015 року до ОСОБА_1 з проханням видати орендну плату за належну їй земельну ділянку сільськогосподарського призначення наперед за 3 роки, однак отримала відмову, аргументуючи відсутністю коштів.

Звернення за орендною платою в 2016 та 2017 роках ОСОБА_1 відмовив їй у виплаті, нічого не пояснюючи.

З інформаційної довідки, виданої 22.06.2018 року державним реєстратором Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області позивачеві стало відомо, що від її імені було підписано договір міни та належна їй земля перейшла у власність ОСОБА_1

В подальшому ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса Новоукраїнського нотаріального округу - Української Н.М. та отримавши копію договору міни земельних ділянок, встановила, що 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та позивачем ОСОБА_4, інтереси якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності представляла ОСОБА_6, було укладено договір міни про те, що ОСОБА_1 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_3, яка знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, з нормативно грошовою оцінкою у 2142,14 грн. на належну їй земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 5,5438 га, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, нормативно грошова оцінка вказаної земельної ділянки на момент укладення спірного договору складала 148186,07 грн.

Просила визнати недійсним договір міни земельних ділянок укладеного 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області - Українською Н.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1614; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку НОМЕР_4, загальною площею 5,5438 га, з кадастровим номером НОМЕР_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни №1614 від 19.10.2015 року; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, який укладений 03.11.2015 року між ОСОБА_1 та СТОВ «Зоря», предметом якого є право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 5,5438 га, кадастровий НОМЕР_2, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнської району Кіровоградської області та скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що вникло на підставі даного договору.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2018 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір міни земельної ділянки НОМЕР_4, загальною площею 5,5438 га, із кадастровим номером НОМЕР_2, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений 19 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Новоукраїнського нотаріального округу Кіровоградської області Українською Н.М. та зареєстрований в реєстрі за №1614.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку НОМЕР_4, загальною площею 5,5438 га, із кадастровим номером НОМЕР_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що виникло на підставі договору міни № 1614 від 19.10.2015 року.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, який укладений 03.11.2015 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря», зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбою Г.П., номер запису про інше речове право - 12014442; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 26078749 від 12.11.2015 року, предметом якого є право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 5,5438 га, кадастровий НОМЕР_2, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Скасовано державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що виникла на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 03.11.2015 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря», зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Новоукраїнського районного управління юстиції Кіровоградської області Коцюрбою Г.П., номер запису про інше речове право - 12014442; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 26078749 від 12.11.2015 року, предметом якого є право оренди земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 5,5438 га, кадастровий НОМЕР_2, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнської району Кіровоградської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги на вказане рішення суду. ОСОБА_1 у своїй скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову і не погоджується із доводами позивача, що договір міни укладений шляхом обману позивача, зазначивши, що даний договір нотаріально посвідчений, а тому укладений з дотриманням вимог законодавства, оскільки нотаріус є уповноваженою особою, яка здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства під час укладення та посвідчення договорів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка їй належить на праві спільної сумісної власності, оскільки є дружиною відповідача - ОСОБА_1, а тому порушуються її права і вважає, що її участь у розгляді даної справи є обов'язковою.

Позивач, у відповідності до ст. 361 ЦПК України, подала відзиви на апеляційні скарги, в яких просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скарги без задоволення.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» постановлено ліквідувати Апеляційний суд Кіровоградської області та утворити Кропивницький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Кіровоградську область, з місцезнаходженням у місті Кропивницькому.

Згідно з п.3 ч.1 ст.31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Відповідно до ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням зборів Кропивницького апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року днем початку роботи Кропивницького апеляційного суду визначено 05 жовтня 2018 року.

У зв'язку із ліквідацією Апеляційного суду Кіровоградської області справу передано до утвореного Кропивницького апеляційного суду та визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_10, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарг без задоволення, а рішення суду без змін.

Інші учасники справи не з'явилися у судове засідання суду апеляційної інстанції, про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином.

Судом першої інстанції встановлено, що укладення договору міни земельних ділянок відбувалося без згоди ОСОБА_4, яка є власником земельної ділянки. Задовольняючі позов суд послався на те, що спірний договір міни земельних ділянки укладено в період заборони на відчуження земельних ділянок та з порушенням вимог Закону України «Про порядок виділення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», що є підставою для визнання їх недійсними. Зазначивши, що визнання недійсним договору міни земельної ділянки як первісного правочину тягне за собою і визнання недійсними й усі подальші (похідні) правочини із вказаною земельною ділянкою, як укладені без достатньої правової підстави та вчинені особою, яка не мала на це юридичного права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам виходячи із наступного.

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_1, ОСОБА_4 (ОСОБА_4.) є власником земельної ділянки площею 5,54 га, що розташована на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 165 (том 1 а.с.18).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки укладеного у 2004 році (без дати) ОСОБА_4 надала в оренду земельну ділянку СТОВ «Зоря» в особі його голови ОСОБА_1, земельну ділянку площею 5,54 га , даний договір зареєстрований 14.06.2005 року , та укладений терміном на 10 років. (а.с.19).

Згідно договору міни земельних ділянок від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_1, з однієї сторони та з другої сторони ОСОБА_4, від імені якої діяла на підставі довіреності ОСОБА_6, уклали договір про те, що ОСОБА_1 міняє земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення фермерського господарства на належну ОСОБА_4 земельну ділянку площею 5,5438 га, кадастровий номер кадастровий номер НОМЕР_2, що знаходиться на території Глодоської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, цільове призначення переданої у приватну власність земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В пункті 8 договору зазначено, що обмін земельних ділянок проводиться без грошової доплати (том 1 а.с.20-22).

Після обміну земельних ділянок - ОСОБА_1 належить земельна ділянка, площею 5,5438 га, а ОСОБА_4 земельна ділянка площею 0,1000 га.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.10.2015 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 0,1000 га., за адресою: Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства. Підставою виникнення права власності є договір міни, серія, №1614, від 19.10.2015 року (том 1 а.с.23).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 26.02.2018 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 5,5438 га., Кіровоградська область, Новоукраїнський район, с. Глодоси (Глодоська сільська рада), кадастровий номер НОМЕР_2, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Підставою виникнення права власності є договір міни, серія та № 1614, від 19.10.2015 року.

Згідно договору оренди земельної ділянки від 03.11.2015 року орендодавець: ОСОБА_1 передав в оренду до 15 листопада 2022 року земельну ділянку площею 5,5438 га орендарю - СТОВ «Зоря» (том 1 а.с.26).

Проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на підставі вказаного договору (том 1 а.с. 24,25).

Звертаючись в суд з позовом позивач зазначала, що видавала на ім'я ОСОБА_6 довіреність та уповноважила в її інтересах укласти договори оренди, належних їй на праві власності земельних ділянок, а не договори міни.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України встановлено вимоги додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей.

У відповідності до статті 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ст.407 ЦК України, яка визначає підстави виникнення права користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Підставою укладення договору, є волевиявлення саме власника земельної ділянки.

А під час укладення спірного договору міни земельних ділянок, відсутнє волевиявлення власника земельної ділянки - ОСОБА_4

Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому Законом України від 05.06.2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)». Цей Закон застосовується лише одноразово при переведенні земельної ділянки (паю) з невизначеними межами в закріплену на місцевості земельну ділянку з конкретним цільовим призначенням.

Статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що в разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально.

Визнаючи недійсним договір міни земельних ділянок, суд дійшов правильного висновку, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Правильним також є те, що недійсність договору міни земельної ділянки як первісного правочину тягне за собою визнання недійсними й усіх подальших правочинів із вказаною земельною ділянкою, як укладених без достатньої правової підстави та вчинені особою, яка не мала на це юридичного права.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 11 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

06.11.2018 року - складена постанова.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А.Письменний

В.В. Черненко