Справа № 311/3198/18
Провадження № 2/311/1232/2018
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2018 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Сидоренко Ю.В.
при секретарі Осінцевій Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Василівського районного суду запорізької області від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.22).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки 18.10.2018 року (а.с.21), проте телефонограмою повідомив су, про е, що не може з?явитися до зали судових засідання та просить розглянути справу без його участі, позов визнає у повному обсязі, проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, не заперечує
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони по справі: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.03.2015 року виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7).
Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.8), що відповідачем не оспорюється.
Відповідно до довідки про склад сім?ї за №6445 виданої 14.08.2018 року, виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, та до складу сім?ї входять: наймач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, онука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.9).
Як вбачається з довідки від 15.08.2018 року, виданої Санаторієм-профілакторієм «Гірник» Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» м.Дніпрорудне, ОСОБА_1 працює у санаторію-профілакторію гірник на посаді підсобний робітник блоку харчування з окладом 3750 грн. (а.с.11)
Відповідно до довідки за №638 від 30.08.2018 року, виданої Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», ОСОБА_2 займає посаду машиніста електровозу та його заробіток за останні шість місяців складає 100383,78 грн. (а.с.12).
На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі
Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.
Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" стягнення не повинне перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", пункт 15 передбачає, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками домовленості про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно вимог ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.
У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, визначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників, їхніх представників.
З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, позовній вимоги відповідачем ОСОБА_2 визнані у повному обсязі, тому відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований у ПрАТ «ЗЗРК», де працює на посаді машиніста електровозу, має регулярний та стабільний заробіток у достатньому розмірі та, крім того, інших утриманців, крім малолітньої доньки ОСОБА_3 немає, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем в суді не доведено, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою ОСОБА_1 частці (1/4 частина) від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення донькою ОСОБА_3 повноліття. Та враховуючи ті обставини, що на теперішній час будь-якої домовленості щодо порядку утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 сторони не дійшли, угоди про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне заявлений позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 12 вересня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2018 року становить 704,80 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12,13,81,82,141,259,263-265,274,430 ЦПК України, ст.ст.84,180-183,191 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини задовольнити.
Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: вул.Центральна(Леніна) буд.12 смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, фактично мешкаючого за адресою: вул.Східна буд.34 с.Балки Василівського району Запорізької області) судовий збір в дохід держави (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7