Справа№ 133/184/18
УХВАЛА

31.01.2018

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області, ОСОБА_1, розглянувши в порядку відкриття провадження позовну заяву ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Дану позовну заяву було передано на розгляд судді Сороці Д.В.

Вважаю, що не можу розглядати дану справу, оскільки з позивачем по справі ОСОБА_2 особисто знайома та перебуваю в дружніх відносинах.

Вищенаведені обставини можуть викликати сумнів у обєктивності та неупередженості судді.

Тому, відповідно до ст. 36 ЦПК України заявляю собі самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У п.2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27 липня 2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Таким чином, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ'єктивність та неупередженість головуючого судді, а також звинувачень у заінтересованості результатів розгляду справи, запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів можливу неупередженість головуючого судді, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвід.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.36-40 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву про самовідвід судді Сороки Д.В. - задовольнити.

Справу за позовом ОСОБА_2 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Вінницькій області про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу передати до канцелярії суду для повторного розподілу в порядку, передбаченому ч.3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : підпис

З оригіналом вірно:

Суддя

Секретар

Дата документу 31.01.2018