Справа № 541/2598/17
Провадження №2/541/194/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2018 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком № 27 по вулиці Гоголя в місті Миргороді Полтавської області, з причини не проживання його в будинку з вересня 2012 року. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником житлового будинку № 27 по вулиці Гоголя в м.Миргороді Полтавської області, що підтверджується договором дарування від 19 грудня 1990 року. З вересня 2012 року у вказаному будинку з її дозволу зареєструвалася, як член сімї, її син ОСОБА_2, але там не проживав з моменту реєстрації, особисті речі його відсутні, відносини з ним не підтримуються, в звязку з чим позивачка вимушена звертатись до суду.

05 грудня 2017 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду (а.с.12).

В звязку з набранням чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України (Закон України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), відповідно до п.п.9 п. 1 розділу 13 Перехідних положень цього Кодексу, ухвалою суду від 30 січня 2018 року постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, відзив не подав, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 15).

Відповідно до правил ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, ухваливши заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом, встановлено, що будинок № 27 по вулиці Гоголя в місті Миргороді Полтавської області належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією договору дарування від 19 грудня 1990 року (а.с.3). В даному будинку з 19 червня 2015 року і на даний час зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 (а.с. 4), який в даному будинку не проживає більше двох років, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 24.11.2017 року (а.с.5) та показаннями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України у разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу, тобто колишній член сімї набуває статусу наймача жилого приміщення. Згідно ст.163 ЖК України у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Під дію п.п. 1 і 5 та ч.4 ст.71 даний випадок не підпадає, а в ч.1 ст.71 вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач ОСОБА_2 будинку позивача не проживає більше двох років, то він втратив право на користування цим жилим приміщенням.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

З гідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Реєстрація відповідача у будинку позивача створює останнім перешкоди у вільному розпорядженні та користуванні цим нерухомим майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За місцем реєстрації в будинку № 27 по вулиці Гоголя в м.Миргороді Полтавської області відповідач не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов'язаних з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачує за житлово-комунальні послуги, тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування цим житловим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 156, 162, 163 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 258-259, 263-265, 274, 279, 280-284, 288-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов ОСОБА_1, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, що зареєстрований проживаючим в ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким що втратив право користування житловим будинком № 27 по вулиці Гоголя в м.Миргороді Полтавської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ОСОБА_5