Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Бридні О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини: ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2, 29.09.2008року народження звернулась до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивує тим, що 31.07.2014 року помер її дідусь ОСОБА_4 Після смерті діда залишилася спадщина у вигляді ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, інша ? частка належить моїй бабі ОСОБА_3, яка не претендує на неї. Просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її дідуся ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає.

Представник Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області до судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без участі представника, підтримує позовні вимоги.

Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної спільної власності належить по ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, /а.с.12-13/

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-НО № 779081, виданого 04 серпня 2014року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області вбачається, що 31 липня 2014року помер ОСОБА_4 /а.с.7/.

Родинний звязок між позивачем та покійним дідом ОСОБА_4 підтверджується наступними документами:

-свідоцтвом про народження ОСОБА_2, 29 вересня 2008року народження, серії 1-НО № 235664, виданого 10 жовтня 2008року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області /а.с.11/;

-свідоцтвом про встановлення батьківства серії 1-НО № 327016, виданого 14 серпня 1986року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області, де зазначено, що ОСОБА_4 всиновив батька позивача ОСОБА_5 та відповідно свідоцтвом про народження ОСОБА_5, серії 1V-НО № 483131, виданого 16 серпня 1986року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області /а.с.9-10/.

Інших спадкоємці після смерті ОСОБА_4 немає, оскільки син спадкодавця ОСОБА_5 помер 27.08.2014року, його брат ОСОБА_6, також помер у віці 8 років 06.08.1985року, серії 1V-НО № 345121, виданого 08 серпня 1985року виконкомом Володимирівської селищної ради Волноваського району Донецької області /а.с.8/.

Відповідно до ч. 1ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України та заява про відмову надається нотаріусу за місцем відкриття спадщини, ця відмова є безумовною та беззастережною.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з черги, яка має право спадкування, частина спадщини, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом у тій самій черзі та розподіляється між ними порівну.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив відмову від неї.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, право на спадкування за законом, як зазначено у ст.1223 ЦК України, одержують спадкоємці з першої по пяту чергу.

За змістом ст. 1265 ЦК України пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця, до шостого ступеня споріднення включно. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як онука померлого.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до п.37 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав, з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України, власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

За положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позови підлягають задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_4, який помер 31.07.2014року.

На стягнення судових витрат позивачі не наполягають.

На підставі ст. 321, 392, 1216, 1265, 1268, 1273 ЦК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності ? частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_4, який помер 31.07.2014року, на підставі свідоцтва про право власності від 15.01.2008року.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.

Суддя: Є.І. Мохов