справа № 179/1936/18
провадження № 2/179/927/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2018 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.

за участю:

секретаря судового засідання Бондар О.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1), Магдалинівської державної нотаріальної контори (відповідач-2) про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області за позовною заявою до відділу державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1), Магдалинівської державної нотаріальної контори (відповідач-2), в якій просить: зняти арешт з домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область Магдалинівський район смт. Магдалинівка, вул. Кооперативна, 32, реєстраційний номер обтяження 3798396, що зареєстрований 28.09.2006 р. 11:46:56 за реєстратором: Магдалинівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області на підставі ухвали б/н Магдалинівського районного суду від 06.03.2004 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що під час проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок розташований за адресою: Дніпропетровська область Магдалинівський район смт. Магдалинівка, вул. Кооперативна, 32 стало відомо, що на вказане домоволодіння накладено арешт 28.09.2006 року Магдалинівською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Магдалинівського районного суду від 06.03.2004 року. Вказаний арешт було накладений згідно ст. 152 ЦПК України з метою забезпечення позову, проте ухвалою Магдалинівського районного суду від 22.03.2006 року затверджено мирову угоду та визнано право власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_1, яке зареєстроване за нею 19.01.2011 року, що підтверджується витягом з БТІ. Оскільки спір по цивільній справі вирішено, накладений арешт не скасовано, вказане перешкоджає позивачу у реалізації права власності.

Позивач в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представником відділу державної реєстрації Магдалинівської РДА надала суду відзив на позову заяву в якому зазначила про те, що відділ є неналежним відповідачем, оскільки не вносили рішення про арешт майна, арешт накладено Магдалинівською державною нотаріальною конторою.

Від Магдалинівської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заперечень по справі не надано.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК 719406, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання з 19.02.2004 року смт. Магдалинівка, вул. Кооперативна, 32.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна станом на 08.08.2018 року вбачається, що на обєкт нерухомості, реєстраційний номер 940374, домоволодіння Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, смт. Магдалинівка, вулиця Кооперативна, будинок 32 зареєстровано право приватної власності за ОСОБА_1, частка власності 1/1, рішення про державну реєстрацію 19.01.2011 року, підстава виникнення права власності: ухвала суду, б/н 22.06.2006, по мировій угоді Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області, головуючий суддя Н.П. Баранник.

Згідно розділу відомості з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на вказаний обєкт нерухомості зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 3798396, зареєстровано 28.09.2006 року 11:46:56 за № 3798396 реєстратором: Магдалинівська державна нотаріальна контора, 51100, Дніпропетровська обл., Магдалинівський район, вул. Радянська, 32. Підстава обтяження: ухвала б/н 06.03.2004, Магдалинівський районний суд, Дніпропетровської області.

Відповідно до ухвали Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 22.03.2006 року затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до якої ОСОБА_2 і ОСОБА_4 відмовляються від своїх позовних вимог, а також разом з ОСОБА_3 відмовляються від своєї ? частини домоволодіння, розташованого в смт. Магдалинівка по вул. Кооперативна, 32, Магдалинівського району, Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1. Право власності на домоволодіння, розташоване в смт. Магдалинівка по вул. Кооперативна, 32, Магдалинівського району Дніпропетровської області, яке належало ОСОБА_5, що померла 20 серпня 2003 року визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування по заповіту. ОСОБА_1 зобовязувалась сплатити вартість ? частини будинку, що складає 5928 грн. до жовтня 2006 року ОСОБА_2.

Витягом про державну реєстрацію прав КП «Магдалинівське бюро технічної інвентаризації» № 28713470 від 19.01.2011 року зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частки домоволодіння за адресою: смт. Магдалинівка по вул. Кооперативна, 32, Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі ухвали суду від 22.03.2006 року по мировій угоді.

Водночас, ухвалою Магдалинівського районного суду від 06.03.2004 року задоволено заяву про забезпечення позову згідно ст. 152 ЦПК України та накладено арешт на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: смт. Магдалинівка по вул. Кооперативна, 32, Магдалинівського району Дніпропетровської області, яке належало померлій 20.08.2003 року ОСОБА_5.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно із частиною першою статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із статтею 321 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07.02.2014р. № 5 визначено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із того, що відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно положенню про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року № 31/5, (в редакції станом на час виникнення права власності) (далі Положення) реєстратори Єдиного реєстру державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, що уклали відповідні угоди з Адміністратором і мають повний прямий доступ до Єдиного реєстру через компютерну мережу. Реєстратори приймають повідомлення про накладені (зняті) заборони та арешти від інших державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, які не є реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, судових та слідчих органів, вносять записи до Єдиного реєстру про накладені (зняті) заборони або арешти та отримують довідки про відсутність або наявність заборони або арешту щодо вчинюваних ними нотаріальних дій, а також видають довідки про відсутність або наявність заборони або арешту за письмовим запитом.

Згідно з п.п. 2.1.4, 3.1.4 Положення підставами для внесення у Єдиний реєстр відомостей про накладені заборони відчуження та арешти обєктів нерухомого майна та зняття заборони та арешту на відчуження обєктів нерухомого майна є, зокрема, повідомлення судових і слідчих органів про накладання та зняття арешту на обєкт нерухомого майна.

Згідно статті 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Закон №1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Нерухоме майно - земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.

За змістом статті 3 Закону №1952-IV державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності чи інше речове право на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті та статтею 4 1 цього Закону.

Згідно частини другої статті 19 Закону №1952-IV державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

На даний час, позивач як власник нерухомого майна має право розпоряджатися належним їй домоволодінням, а наявність арешту обмежує її права як власника. Спору щодо належного заявнику майна не встановлено.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 137, 141, 263-265, 274-279, 274, 280 289 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1), Магдалинівської державної нотаріальної контори (відповідач-2) про зняття арешту з майна задовольнити.

Зняти арешт нерухомого майна - з домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область Магдалинівський район смт. Магдалинівка, вул. Кооперативна, 32, реєстраційний номер обтяження 3798396, що зареєстрований 28.09.2006 р. 11:46:56 за реєстратором: Магдалинівська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області на підставі ухвали б/н Магдалинівського районного суду від 06.03.2004 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.11.2018 року.

Суддя А.О.Кошля