Провадження № 2/317/1387/2018
Справа № 317/3636/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Нікітін В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51»), про визнання протиправним та скасування рішення -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в позовній заяві визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-будівельне управління № 51».

Дослідивши зазначену позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступних висновків.

Дану позовну заяву подано ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства, з посиланням, при цьому, й на статтю 19 ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналіз зазначеної вище норми свідчить про те, що для віднесення справи за вимогами, повязаними з реєстрацією майна та майнових прав, інших реєстраційних дій до цивільної юрисдикції необхідно дотримання такої умови, як наявність спору щодо майна або майнових прав, питання щодо реєстраційних дій з яким є похідним від самого майнового спору.

В позовній заяві ОСОБА_1 ставить питання про невідповідність рішення Державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради вимогам, які встановлені до нього законом.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначено, що оскаржуване рішення за своїми формою та процедурою прийняття не відповідають вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року).

При цьому, позивачем ОСОБА_1 не зазначено будь-яких вимог майнового характеру. Будь-яких посилань на наявність майнового спору щодо майна, відносно якого було вчинено реєстраційні дії оскаржуваним рішенням, в позовній заяві не міститься.

Більш того, рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 30 липня 2012 року по справі № 2-728/2011, яким вирішено майновий спір між позивачем ОСОБА_1 та третьою особою (на той момент ПрАТ «Ремонтно-будівельне управління № 51), як вбачається з позовної заяви, набрало законної сили та не ставиться під сумнів позивачем в контексті оскарження ним права власності на нерухоме майно.

Таким чином, прихожу до висновку, що позовна заява ОСОБА_1, яка не містить будь-яких вимог майнового характеру та випливає з майнових правовідносин, спір в яких вже вирішено судом, не входить до категорії справ, визначених ч. 2 ст. 19 ЦПК України, та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові ОСОБА_3 від 14 березня 2018 року у справі № 619/2019/17 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора та зобовязання вчинити певні дії, яка розглядалась ОСОБА_3 Палатою Верховного Суду на підставі ч. 6 ст. 346 КАС України в звязку з оскарженням судового рішення з питань порушення правил предметної юрисдикції.

Зокрема, Верховним Судом зазначено, що в зазначеній вище справі, яка була передана на розгляд ОСОБА_3, спір щодо майна був вирішений судами, а позивач у справі не порушував перед судом питання про визнання за ним речових прав на нерухоме майно (предмет іпотеки) та не обґрунтовував своїх вимог цими обставинами. Позовні вимоги стосувались лише рішення державного реєстратора та зобовязання поновити попередній реєстраційний запис.

В звязку з наведеним, ОСОБА_3 Верховного Суду дійшла висновку про те, що вказана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та скасувала ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2017 року, якою було закрите провадження у справі в звязку з тим, що вона не підлягає розгляду за правилами адміністративної юрисдикції, та направила її до цього-ж суду для продовження розгляду.

Однією з функцій, покладених на ОСОБА_3 Верховного Суду відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», є здійснення у визначених законом випадках перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Посилання позивача на наявність ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 11 липня 2018 року про залишення аналогічного позову без розгляду через порушення правил юрисдикції адміністративних судів при відкритті провадження у справі (копія якої позивачем до матеріалів справи не надавалась), не спростовує наведених вище висновків ОСОБА_3 Верховного Суду.

В звязку з наведеним, вважаю необхідним розяснити позивачу ОСОБА_1, що у відповідності до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, вважаю необхідним виконати вимоги п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України та відмовити у відкритті провадження в даній справі, оскільки вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 175, 186 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в справі ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради та Державного реєстратора Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення, оскільки ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Розяснити, що дана справа належить до юрисдикції Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Нікітін