Справа № 638/7648/18
Провадження № 2/638/3659/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - РОМАНОВІЙ О.В.

за участі

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 31.05.2018 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників, обґрунтовуючи свою позовну заяву тим, що нею було укладено договір №980-032-000231023 від 29.04.2016, як позикодавцем та ТОВ «Інвестиційно розрахунковий центр», як позичальником. Умовами вище вказаного договору передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестаційно-розрахунковий центр» зобов'язано повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договором, повернення коштів здійснюється на рахунок №3202 а сплата процентів на рахунок №3206 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу. На виконання цього договору на поточний рахунок позивача №3202 було перераховано від ТОВ «Інвестаційно-розрахунковий центр» 55000,00грн., що визнається відповідачем та підтверджується наданим ним повідомленням про нікчемність правочину № ЗГ1/6573 від 23 січня 2017у року та на рахунок №3206 проценти у сумі 770,90грн, що визнається відповідачем та підтверджується наданим ним повідомленням про нікчемність правочину № ЗГ1/6573 від 23 січня 2017. На підставі рішення Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 23.05.2016 прийнято рішення № 812 про запровадження з 23.05.2016 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» . Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 р. №1213, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, про це зазначено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вимог ч.З ст. 18 Закону Украйни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за посиланням в мережі Інтернет http://www.fg.gov.ua. Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 р. змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно з зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський», визначені Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 52і, 53 Закону, в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 з 05 вересня 2016 р.

Оскільки відповідно до ч. З ст. 18 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд інформує про свою діяльність шляхом опублікування інформації на офіційному сайті, позивач дізнався, що з 15 липня 2016 року почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки - агенти. Для отримання гарантованої суми відшкодування вкладникам необхідно звернутися до банків - агентів для отримання коштів, але позивач дізнався про, те шо його не було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено позивача про те шо кошті у сумі 55000,00 грн. на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточному рахунку позивача №3202, та кошті у сумі 770,90грн. знаходились на поточному рахунку позивача №3206 але на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІРЦ» є нікчемним (повідомлення про нікчемність правочину № ЗГ1/6573 від 23 січня 2017 року).

Також зазначено, шо на момент проведення вищезазначеної транзакції ТОВ «ІРЦ» не мало в своєму розпорядженні достатньої кількості залишку коштів для проведення розрахунків за Договором. Набуття товариством у розпорядження коштів ПАТ «Банк Михайлівський» здійснено на підставі нікчемних договорів в порушення вимог діючого законодавства України та всупереч прямої заборони Національного банку України на укладення такого роду договорів.

У звязку з чим, позивач вважає, що її право володіти, користуватися і розпоряджатися коштами у сумі 55770,90 грн на поточних рахунках №3202 та №3206 в ПАТ «Банк Михайлівський» - не визнається відповідачем.

У звязку з чим позивач просить визнати право позивача на отримання відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунками №3202 та №3206 в ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 55770,90 грн. Зобовязати відповідача подати до фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Позивач у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, проти закриття провадження заперечувала.

Відповідач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, посилаючись при цьому на те, що зазначені справи повинні розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного:

29.04.2016 між позивачем та ТОВ «Інвестицаційно розрахунковий центр» було укладено договір № 980-032-000231023.

Умовами вище вказаного договору передбачено, що кошти надаються позивачем позичальнику в тимчасове користування за плату, а ТОВ «Інвестаційно-розрахунковий центр» зобов'язано повернути позивачеві отримані кошти в зазначений строк на рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» та сплатити за період користування відповідні проценти. Також пунктом 5.4.3 договору передбачено право позичальника достроково повернути кошти з власної ініціативи. За договором, повернення коштів здійснюється на рахунок №3202 а сплата процентів на рахунок №3206 в ПАТ «Банк Михайлівський», які належать позивачу.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.05.2016 № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» повідомлено позивача про те шо кошті у сумі 55000,00 грн. на момент введення тимчасової адміністрації дійсно знаходились на поточному рахунку позивача №3202, та кошті у сумі 770,90грн. знаходились на поточному рахунку позивача №3206 але на підставі статей 215, 216 Цивільного кодексу України та статті 37, пунктів 7-9 частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «ІРЦ» є нікчемним (повідомлення про нікчемність правочину № ЗГ1/6573 від 23 січня 2017 року)

Правлінням Національного банку України прийнято рішення від 12.07. 2015 № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

З 15.07.2016 почались виплати гарантованої суми вкладникам через банки агенти, але позивача е було включено до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

31.05.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у порядку ЦПК України.

Відповідно до ч 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом у порядку ЦПК України помилково дійшла висновку, що зазначені правовідносини можуть бути розглянуті у порядку цивільного судочинства.

При розмежуванні юрисдикційних форм захисту порушеного права основним критерієм є характер (юридичний зміст) спірних відносин.

Позивачкою оскаржуються дії щодо невключення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів.

В обсязі конкретних обставин цієї справи зміст (суть) спірних правовідносин обмежується встановленням реальної правової природи відносин, що виникли між позивачем, Фондом та уповноваженою особою Фонду, визначення яких залежить від з'ясування прав позивача, статусу Фонду, мети його створення, завдань, поставлених перед ним, повноважень та обов'язків Фонду і його уповноважених осіб, функцій, які на нього покладаються.

Зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що спір виник з приводу діяльності Фонду гарантування вкладів.

Приписами ч 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є субєктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Приписами ч.1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Відповідно до ч 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно п.1 ч 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно- правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

П.7 ч.1 ст. 4 КАС України визначено, що субєкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст. 2 КАС України, якою визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, о спори, які виникають у цих правовідносинах є публічно- правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Приписами п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах ОСОБА_3 Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15, від 18 квітня 2018 у справі №813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16 та від 06 червня 2018 року №804/15159/15.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про закриття провадження у справі задовольнити.

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників закрити.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду у порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.11.2018.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД