Справа № 265/1200/18
Провадження № 2-н/265/35/18
У Х В А Л А

08 лютого 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

07 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись з заявою та доданими до неї документами, приходжу до переконання про необхідність відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що стягувач ОСОБА_2 просить стягнути з боржника ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, і не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня предявлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто заявлена вимога про стягнення аліментів у частках від заробітку платника аліментів на одну дитину, не відповідає вимогам п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Крім того, суддя зауважує, що згідно з ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі вказаного судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена та підписана суддею 08 лютого 2018 року.

Суддя С.С. Гноєвой