Справа 237/5386/17
Номер провадження 2/237/433/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.18 року м. Курахове

Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:

Судді Сенаторов В.А.

при секретарі Лахно Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні,-

В С Т А Н О В И В :

11.12.2017 року позивач звернувся до Мар'їнського районного суду Донецької області із позовною заявою про встановлення факту перебування на утриманні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.112015 року помер її чоловік ОСОБА_3, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.08.1968 року. З чоловіком вони проживали однією сімєю за адресою: Донецька область, Мар'їнський район, смт. Старомихайлівка, вул.Комарова, 9 і вели спільне господарство. Позивач не працювала та отримувала пенсію у розмірі 1300 гривень, основний дохід сімї становила пенсія її чоловіка, який був єдиним годувальником у сімї. Після його смерті вона звернулася до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області із заявою про оформлення пенсії у звязку із втратою годувальника, у чому їй було відмовлено, отже просить суд встановити факт перебування на утриманні чоловіка.

В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій підтримала свої вимоги та просила суд встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_3 з дати реєстрації їх шлюбу до настання його смерті.

Від представника відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно, об'єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.08.1968 року, що підтверджується виданим 07.09.1968 року свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 084801.

19.01.2018 року представником відповідача ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області було долучено до матеріалів справи довідку № 384 від 16.01.2018 року, з якої вбачається, що померлий ОСОБА_3 за шість місяців 2015 року отримав пенсію у розмірі 21016,53 гривні, тоді як з довідки № 385 від 16.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 за шість місяців 2015 року отримала пенсію у розмірі 7059,06 гривень, що є втричі меншим.

За таких обставин, оскільки встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає за необхідне встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 25 листопада 2015 року, з дати реєстрації шлюбу (з 07 серпня 1968 року) до настання його смерті (до 25 листопада 2015 року).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області про встановлення факту перебування на утриманні - задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 25 листопада 2015 року з дати реєстрації шлюбу (з 07 серпня 1968 року) до настання його смерті (до 25 листопада 2015 року).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.А.Сенаторов

Дата документу 24.01.2018 року