Дата документу 22.10.2018
Справа № 320/9648/17
Провадження №2/320/1298/18

РІШЕННЯ
22 жовтня 2018 року. м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.,
за участі секретаря Фурсової Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк», треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису, вчиненого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 1157, за яким було запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки CHERRY, модель Tiggo, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску, що належить ОСОБА_1, на праві приватної власності.
Відповідач надіслав суду відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просить відмовити, оскільки під час вчинення виконавчого напису порушень не було, позивач порушив умови договору, у звязку із чим було ініційовано звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на договорі застави. Напис відповідає вимогам, встановленим в законі, а позовні вимоги не обґрунтовані.
В судове засідання сторони не зявилися.
Від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, на позові наполягає, просив його задовольнити.
Відповідач у судове засідання не зявився, від його представника на адресу суду надійшла заява про слухання справи за відсутності представника банку.
Треті особи у судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили. Неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду даної справи по суті.
Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
24 липня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на договорі застави вчинив виконавчий напис за реєстровим номером 1157, на підставі якого було запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки CHERRY, модель Tiggo, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску (далі автомобіль, ТЗ), що належить ОСОБА_1, на праві приватної власності.
Згідно з додатком №1 до кредитного договору позичальник щомісячно має сплачувати 2816,57 гривень з 16.02.2012 р. по 16.12.2016 р. (59 місяців), а в останній місяць платіж має бути 2740,94 грн. Тобто, згідно графіку погашення позичальник має сплатити на користь ПАТ «Ідея Банк» суму 168 918,57 гривень./а.с.10/
До матеріалів справи долучені квитанції, згідно яких вбачається, що позивач сплатив на користь банку в рахунок погашення кредиту суму в розмірі 170816,57 грн. Таким чином, з наданих суду доказів вбачається погашення боргу позичальником достроково, без прострочень, у повному обсязі.
За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат", виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.
Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягненнязаборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Як вбачається з виконавчого напису, який є у матеріалах справи, строк, за який провадиться стягнення, було встановлено з 16.11.2016 по 06.06.2017 рр.
Згідно з додатком №1 до кредитного договору позичальник щомісячно має сплачувати 2816,57 гривень з 16.02.2012 р. по 16.12.2016 р. (59 місяців), а в останній місяць платіж має бути 2740,94 грн. Тобто, згідно графіку погашення позичальник має сплатити на користь ПАТ «Ідея Банк» суму 168 918,57 гривень.
До матеріалів справи долучені квитанції, згідно яких вбачається, що позивач сплатив на користь банку в рахунок погашення кредиту суму в розмірі 170816,57 грн. Таким чином, з наданих суду доказів вбачається погашення боргу позичальником достроково, без прострочень, у повному обсязі.
Позивач неодноразово звертався до державних органів та установ з вимогою про встановлення законності дій банку щодо вимог про стягнення коштів, порядку взаємовідносин, тощо. Зокрема, у справі містяться відповіді НБУ, Нацкомфіпослуг щодо звернень позивача./а.с.13,14/
Вказані обставини прямо свідчать про наявність спору між сторонами кредитних правовідносин, що безумовно виключає можливість проведення стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості та не обґрунтовано період стягнення заборгованості, який перевищує встановлений для вчинення виконавчого напису.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
Як зазначалося вище, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат»та Порядку вчинення нотаріальних дій.
При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-887цс 17 від 05 липня 2017 року з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17.
Суд вважає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у боржника ОСОБА_1 була відсутня безспірна заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису не зясовано.
Станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, спір щодо заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ «Ідея банк» не був вирішений по суті, підтвердженням чого є письмові докази, надані сторонами суду і досліджені під час ухвалення рішення.
В той же час ПАТ «ІдеяБанк» звернулося до приватного нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості з 16.11.2016 по 06.06.2017, тобто за період, який фактично встановлює момент припинення зобовязання, належно виконаного, і період, який не охоплює термін дії договору.
Таким чином, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню.
Керуючись ст. ст. 12, 241-246, 258, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15,16,18 ЦК України, ст.ст. 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», суд, -
Позов ОСОБА_1, до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк», треті особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим номером 1157, за яким було запропоновано звернути стягнення на транспортний засіб марки CHERRY, модель Tiggo, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний державний номер НОМЕР_2, 2011 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, визнати таким, що не підлягає виконанню.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: І.М.БАХАЄВ