Справа № 274/4735/17
Провадження № 2/0274/904/18
Рішення

Іменем України

05.02.2018 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В с т а н о в и в :

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд визнати таким , що втратив право користування квартирою № 23 в будинку № 23 по вул. Житомирська в м. Бердичеві, Житомирської області , ОСОБА_2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири № 23 в будинку № 23 , що знаходиться по вул. Житомирській в м. Бердичеві. Вказана нерухомість належить їй на праві приватної власності на підставі договору дарування від 16.07.2002 року. Відповідач є її сином, у зазначеній квартирі не проживає з 2009 року. Факт реєстрації відповідача в належній їй квартирі заважає повноцінно нею користуватися та розпоряджатися, змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно) , яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Судом встановлено, що позивачка є власником квартири АДРЕСА_1 ( Леніна) в м. Бердичів, Житомирської області, на підставі договору дарування від 16.07.2002 року ( а.с. 11).

Згідно довідки, виданої ОСББ " ЯСЕН-23", ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.10).

Факт не проживання відповідача в кв. № 23 в буд.№ 23 по вул. Житомирська в м. Бердичеві підтверджується Актом № 304 від 07.11.2017 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_2 в зазначеній квартирі не проживає з 2009 року ( а.с. 9).

Таким чином , судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником квартири АДРЕСА_2, не проживає в даній квартирі з 2009 року , витрати пов"язані з утриманням майні не несе.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Згідно до ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням , про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Враховуючи вище викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад один рік , а тому він має бути визнаний таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою : АДРЕСА_3.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265,268 ЦПК УКраїни, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 23 в будинку № 23 по вул. Житомирська в м. Бердичеві Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий :