Справа № 686/2855/17
УХВАЛА

26 січня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді:ОСОБА_1

при секретарі:ОСОБА_2

за участі державного виконавця Чайковського О.В.

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_4 за кордон ,

В С Т А Н О В И ЛА :

Державний виконавець Першого відділу ДВС м.Хмельницького ГТУЮ у Хмельницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, і-н НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання(місце реєстрації)-АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до повного виконання погашення заборгованості за виконавчими документами на загальну суму 510 148,56 грн.

В добровільному порядку заборгованість за зведеним виконавчим провадженням не виконується. За інформацією державного виконавця, ОСОБА_4не працює; вУправлінні Пенсійного фонду України на обліку як такий, що отримує пенсію не перебуває. Згідно відповіді ДПІ України про джерела отримання доходів та номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах за ОСОБА_4 було виявлено рахунки- на кошти державним виконавцем накладено арешт. Рухоме майно не виявлено. Нерухоме майно за боржником виявлено-це квартира АДРЕСА_2, що у м.Хмельницькому. Має закордонний паспорт. Періодично перетинає кордон.

За твердженням державного виконавця, ОСОБА_4 на неодноразові виклики, щодо подання державному виконавцю декларації про доходи та майно боржника не зявлявся та декларацію не надавав. Доказів направлення викликів суду не представлено.

В судовому засіданні державний виконавець Чайковський О.В. подання підтримав та просив його задоволити. Стягувач ОСОБА_3, що зявився в судове засідання, наполягав на задоволені подання, враховуючи свідоме ігнорування боржником підтвердженого судом боргу перед ним.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи доказами приходить до висновку про відмову у задоволенні подання виходячи з наступного.

За поданням державного виконавця у його провадженні перебуває зведене виконавче провадження №53980061 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 на користь фізичних осіб у сумі 463225,96 грн.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що за зведеним виконавчим провадженням заборгованість за усіма виконавчими документами ОСОБА_4 складає 510 148,56 грн. Майно боржника арештовано за витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заборонено його відчуження.Рухомого та нерухомого майна на момент розгляду справи за боржником не зареєстровано.

Арешт на рахунки ОСОБА_4 в ПАТ АКБ «Приватбанк» накладено. Відомостей про відсутність коштів на рахунках суду не представлено.

Державним виконавцем не надано суду доказів направлення викликів ОСОБА_4 щодо явки до виконавчої служби у звязку із наявним виконавчим провадженням та, відповідно, ухилення від явки. Самі по собі виклики державного виконавця не є беззаперечним доказом ухилення боржника від явки та умисного невиконання рішень щодо повернення боргу.

Докази у справі не вказують на те, що ОСОБА_4 ухиляється від грошового зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням, а невиконання цього рішення обєктивно не свідчить про таке ухилення. Суду не надано доказів про відсутність поважних причин невиконання грошових зобовязань боржником. До подання не долучено будь-яких доказів на підтвердження отримання боржником вимог державного виконавця та їх невиконання.

Відповідно до ст.43 ЦПК обовязок доведення підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон покладено на заявника- державного виконавця, як субєкта подання. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Державний виконавець не довів цієї обставини, внаслідок чого у суду відсутні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України.

У зв'язку з цим суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання державного виконавця про надання дозволу на тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України боржника.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов'язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Таке подання може здійснюватись тільки у рамках цивільної юрисдикції, і таке обмеження можливо застосувати у разі умисного ухилення від виконання рішення суду, доказів яких не містять матеріали подання.

Крім того державним виконавцем не був складений акт про неможливість виконання рішення суду у звязку із перебуванням боржника за межами України.

Тому за наведених обставин суд вважає у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 441 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні подання державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, код НОМЕР_1 за кордон відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 26 січня 2018 року.

Суддя: