Справа № 545/1177/18
Провадження № 2/545/885/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Путрі О.Г.,

при секретарі Кузуб Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у грудні 2016 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, предметом якого була передача відповідачу грошових коштів у сумі 20 000 грн., підтвердженням чого є розписка від 15.04.2017 року. Вказана сума обумовлювалася тим фактом, що позивачем попередньо було укладено кредитний договір від 26.12.2016 року з « Ідея Банк », частина з отриманої позивачем суми за вказаним кредитним договором була передана відповідачу з умовою її повернення. Оскільки відповідач у встановлений договором позики строк борг не повернула, позивач прохала стягнути на її користь суму боргу в розмірі 20 000 грн . та згідно вимог ст.625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 1356,57 грн . та 3% річних в розмірі 342 грн.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 05.06.2018 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10.10.2018 року підготовче засідання по даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та прохали задовольнити із наведених у ньому підстав. Позивач пояснила , що договір позики було укладено 26.12.2016 року , проте письмового договору укладено не було та боргових розписок відповідач не надавала . В цей же день вона віддала грошові кошти не відповідачці , а її чоловікові. Оскільки борг не був повернутий , 15.04.2017 року відповідач написала боргову розписку голові Надержинщинської сільської ради . Вказала , що будь-яких письмових доказів в підтвердження укладення 26.12.2016 року договору позики із відповідачем надати суду не може.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували, вважають його безпідставним. Вказали , що ні відповідач , ні її чоловік не отримували від позивача грошові кошти . У позивача був значний борг перед банком . Коли про це стало відомо її батькові , позивач зазначила неправдиві відомості про те , що грошові кошти вона позичила відповідачеві. Розписка , написана відповідачем сільському голові не свідчить про існування між сторонами правовідносин позики та писалась відповідачкою за зовсім інших обставин.

Заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволені позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених , невизнаних або оспорюваних прав , свобод чи законних інтересів .

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Зокрема, у розписці повинно бути зазначено, що грошові кошти передаються саме в якості позики з обов'язком наступного повернення.

Так , відповідно до Постанови судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 березня 2013 року по справі за № 6-63ц13, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Відповідно до ст. ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять

інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази , що не стосуються предмету доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування ( допустимість доказів ).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 , ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази не можуть грунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду жодних належних, допустимих , достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту укладення 26.12.2016 року договору позики із відповідачем ОСОБА_2 Кредитний договір від 26.12.2016 р. укладений між позивачем та банківською установою та розписка від 15.04.2017 , написана відповідачкою на ім`я голови Надержинщинської сільської ради Полтавського району , в якій відсутні всі істотні умови договору позики, не підтверджують факт укладення договору позики між позивачем і відповідачем та не приймаються судом до уваги.

Таким чином , судом не встановлено існування між сторонами правовідносин позики.

З урахуванням викладеного, оцінюючи зібрані по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог в частині стягнення боргу за договором позики в розмірі 20 000 грн. відмовити.

Крім того , оскільки в задоволенні позовних вимог щодо стягнення боргу за договором позики відмовлено , також не підлягають до задоволення позовні вимоги в частині стягнення з відповідача згідно вимог ст.625 ЦК України інфляційних втрати в розмірі 1356,57 грн . та 3% річних в розмірі 342 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення , а тому й понесені позивачем витрати не відшкодовуються .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,77-81,259,263-265,352 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( Полтавська область Полтавський район с. Божківське

АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: ОСОБА_6