Справа № 664/2522/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Цюрупинський районний суд Херсонської області

у складі:головуючого судді Бойко В.П.,

при секретарі Білій Ю.В..,

за участі позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, 1/2 частину права власності на земельну ділянку в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та пояснив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з 12 жовтня 1990 року. Під час перебування шлюбі подружжя на спільні кошти придбали земельну ділянку в м.Олешки(колиш.Цюрупинськ) за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 583 кв.м. цільове призначення якої - для обслуговування та будівництва житлового будинку. Також придбали 17/30 частин житлового будинку № АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці 1 117 кв.м. Особисто ОСОБА_7 21 вересня 1977 року за договором дарування отримала у власність 7/30 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1, яка розташована на земельній ділянці 1 578 кв.м. В подальшому придбані частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за обоюдною згодою подружжя були знесені для побудови нового житлового будинку. Під час перебування в шлюбі подружжя сумісно проводили роботи щодо зносу старої частини будівлі та побудови нового будинку. Будівництво проводилось на сумісні кошти подружжя та за рахунок їх особистої трудової участі. Роботи по будівництву нового будинку проводились на протязі більш як 10 років. При здачі в експлуатацію заново побудованого житлового будинку та отримання свідоцтва на право власності, подружжя за спільною згодою зареєстрували нерухомість на ім'я дружини ОСОБА_7 06.08.2007 року виконкомом Цюрупинської міської ради прийнято рішення № 160 від 20.06. 2007 року про видачу свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7 10 грудня 2010 року шлюб між подружжя був розірваний заочним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона. Позивач після розірвання шлюбу продовжував користуватися будинком, доглядав за земельною ділянкою та житловим будинком. Поділу сумісного майна, придбаного під час шлюбу, між подружжя після розірвання шлюбу не проводилось. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 у віці 67 років померла. Просить визнати домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_7. Визнати за ОСОБА_9 право власності на 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а саме на житловий будинок з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого на земельній ділянці загальною площею 1 578 кв.м. та на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 583 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

Позивач позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив.

Представник відповідача заперечив проти позову, надав письмове заперечення та пояснив, що основна частина майна, зазначеного позивачем придбана ОСОБА_7 одноособово, за особисті кошти та до укладення шлюбу, що виключає можливість задоволення позовних вимог. Єдиним майном, на яке міг би претендувати позивач - це земельна ділянка площею 583 кв.м., придбана 04.07.2000 року у ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу. В той же час, у зв'язку із відсутністю чіткого визначення меж земельної ділянки просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що з 1993 року він працював в ПП "Арат". Йому відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю ту та займались будівництвом житла.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що з 1997 року по 1998 рік вона в складі будівельної бригади проводила ремонтні роботи будинку у АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення сторін, представників сторін, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі з 12 жовтня 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 жовтня 1990 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні( Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1). Встановлено факти придбання такого майна: земельна ділянка АДРЕСА_1, загальною площею 583 кв.м. (договір купівлі - продажу від 04 липня 2000 року,

зареєстрований державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори ОСОБА_13,

реєстрова запис № 882). Також придбано 17/30 частин житлового будинку № АДРЕСА_1 ,яка розташована на земельній ділянці 1 117 кв.м.( договір купівлі- продажу від 04 липня 2000 року зареєстрований державним нотаріусом Цюрупинської державної нотаріальної контори Кириченко А.В., реєстрова запис № 880). ОСОБА_7 21 вересня 1977 року за договором дарування отримала у власність 7/30 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в м. Цюрупинську по вул. Радянська , 68, яка розташована на земельній ділянці 1 578 кв.м. В подальшому придбані частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель були знесені для побудови нового житлового будинку. Збудований будинок

введено в експлуатацію20.06.2007 року. 06.08.2007 року виконкомом Цюрупинської міської ради прийнято рішення № 160 від 20.06. 2007 року про видачу Свідоцтва про право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за адресою АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_7

Судом встановлено наступну хронологію. ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб 07.12.1973 року, даний шлюб було розірвано 29.10.1974 року. Також ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували новий шлюб 12.10.1990 року та розірвано його рішенням суду 10.12.2010 року. Відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від10.12.2010 року встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 припинили шлюбні відносини з 2001 року. Враховуючи час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у шлюбі із врахуванням встановлених рішенням суду обставин, що вони припинили шлюбні відносини з 2001 року, суд приходить до висновку, що єдиним майном, придбаним під час перебування у шлюбі є земельна ділянка площею 583 кв.м., придбана 04.07.2000 року у ОСОБА_10 за договором купівлі-продажу. До даного висновку суд прийшов із врахуванням ППВСУ №11 від 21.12.2007 року та інших нормативно-правових актів, зокрема:

Відповідно до ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкувашія;майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Пунктом 23.Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року (далі постанова) визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, судам необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

-пунктом 24 Постанови визначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто;

- пунктом 30 Постанови визначено, що якщо після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно подружжям не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Відповідно до вимог ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення буді вництва (створення май на).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва(створення майна).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, право власності на житловий будинок виникло хоча і під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_7 у шлюбі, але в час, коли шлюбні відносини фактично були припинені, що було встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. За цих обставин суд приходить до висновку, що дане майно є особистою власністю ОСОБА_7

Окрім того, судом враховується обсяг майна, отриманий померлою ОСОБА_7 за договорами дарування і, відповідно, дане майно також визнається її особистою власністю. Також, позивач не надав доказів на підтвердження свого особистого внеску, зокрема грошових коштів, у будівництво житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши порядок придбання майна та час їх придбання, суд приходить до висновку, що за позивачем слід визнати право власності на на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 583 кв.м. за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог слід відмовити за необгрунтованістю.

Керуючись 12, 13, 19, 81, 82, 259, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.57 СК України, Постановою ПВСУ №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 583 кв.м. за адресою м. Цюрупинськ (м.Олешки), АДРЕСА_1.

В задоволенні інших вимог відмовити за необгрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.П.Бойко

Повний текст рішення складено 05.02.2018 року