Головуючий у 1-й інстанції Литвиненко Н.В.
Суддя-доповідач Гаврилова Г.Л.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Гаврилової Г.Л.

суддів - Зайцевої С.А., Пономарьової О.М.

за участю секретаря - Сидельнікової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» та Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про спонукання вчинити певні дії та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» до ОСОБА_2 про розірвання договору найму житлового приміщення, та зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 про спонукання укладення договору піднайму й стягнення заборгованості з орендної плати, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Маріупольський завод важкого машинобудування» (далі ПрАТ «МЗВМ») та Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш»( далі ПрАТ «Азовзагальмаш») та вказувала, що на підставі укладеного в березні 2004 року безстрокового договору найму є наймачем кімнати АДРЕСА_1,яка складається з двох кімнат, та власником якого є ПрАТ «МЗВМ».З 2011 року гуртожиток перебуває в оренді ПрАТ «Азовзагальмаш». З моменту укладання договору сторонами умови виконувались належним чином, однак 12 квітня 2016 року до кімнати припинено постачання електричної енергії з невідомих причин. На звернення до Генерального директора ПрАТ «Азовзагальмаш» з проханням підключити електроенергію ніякого реагування не відбувається, внаслідок чого позивачка вимушена була звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Просить зобов'язати відповідача поновити подачу електричної енергії до її кімнати.

Відповідач ПрАТ «МЗВМ» позовні вимоги не визнав та подав зустрічний позов у якому просив розірвати спірний договір найму житлового приміщення в зв'язку з тим що позивачка з 2011 року не сплачує орендну плату.

Відповідач ПрАТ «Азовзагальмаш» позовні вимоги також не визнав, посилаючись на те, що кімната позивачки відключена від електроенергії в зв'язку з невнесенням нею плати за користування жилим приміщенням. При цьому відповідач ПрАТ «Азовзагальмаш» подав зустрічний позов та просив стягнути з позивачки заборгованість з орендної плати в сумі 7592,57грн. та зобов'язати укласти договір піднайму жилого приміщення, посилаючись на те, що ПрАТ «МЗТМ» за договором оренди від 01.11.2011 року передав будівлю гуртожитку в користування ПрАТ «Азовзагальмаш», на рахунки якого позивачка частково вносила плату за користування кімнатою.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» та ПАТ «Азовзагальмаш» про спонукання вчинити певні дії задоволено. Зобов'язано ПАТ «Азовзагальмаш» здійснити підключення електричної енергії в кімнаті АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Маріупольський завод важкого машинобудування» до ОСОБА_2 про розірвання договору найму житлового приміщення відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 про спонукання укласти договір піднайму і стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено. Стягнуто з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_2 2000грн. витрат на правову допомогу та 551,21грн. судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ПАТ «Азовзагальмаш» подав апеляційну скаргу, та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічні позовні вимоги ПАТ «Азовзагальмаш» у повному обсязі, а саме: зобов'язати ОСОБА_2 укласти з ПАТ «Азовзагальмаш» договір піднайму кімнати у гуртожитку та стягнути з ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати у розмірі 7592,57 грн. та судові витрати.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що з 21 серпня 1995 року ОСОБА_2 мешкає у гуртожитку, який на праві приватної власності належить ПрАТ «МЗВМ». 01 листопада 2011 року між ПрАТ «МЗВМ» та ПАТ «Азовзагальмаш» був укладений договір оренди будівлі зазначеного гуртожитку, зі строком оренди до 01 січня 2021 року. ОСОБА_2 регулярно, але не в повному обсязі сплачувала орендну плату на рахунок ПАТ «Азовзагальмаш», в наслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на час звернення до суду становить 7592,57 грн. Сплачуючи орендну плату на рахунки ПАТ «Азовзагальмаш», ОСОБА_2 фактично прийняла всі умови надання кімнати в піднайм від ПАТ «Азовзагальмаш» та на такі правовідносини розповсюджується дія норми Глави 59 ЦК України про найм житла. Проте, ОСОБА_2, відмовилась від пропозиції підписати договір піднайму житлового приміщення. В тексті оскаржуваного рішення судом було зазначено, що зустрічний позов ПАТ «Азовзагальмаш» в частині стягнення заборгованості за користування жилою площею в гуртожитку підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 7592,57 грн. Проте в резолютивній частині, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні зазначеного позову. Отже, з урахуванням викладеного вважає, що рішення суду підлягає скасуванню.

У судове засідання не з'явилась позивачка та представник відповідача ПрАТ «МЗВМ», про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. ( а.с. 41, 44,45 том 2)

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_6, який просив відхилити апеляційну скаргу, представника відповідача ПрАТ «Азовзагальмаш» Руденко Я.О., яка просила задовольнити апеляційну скаргу в частині вимог скасування судового рішення щодо відмови у задоволенні їх позову про стягнення орендної плати, та стягнути з позивачки на їх користь суму 7592,57 гривень ,дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що власником гуртожитку АДРЕСА_1 є ПрАТ «МЗВМ».

Позивачка на підставі укладеного 10 березня 2004 року договору найму №118 є наймачем блоку кімнат АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, в якій знаходяться п'ять ліжко-місць.( п.1.1.,1.2 договору). За умовами цього договору він набирає чинності з моменту його підписання та є безстроковим. Пунктом 6.2.2. Договору передбачено право сторін відмовитись від договору найму, письмово попередивши про це наймодавця за три місяці.

За договором оренди від 01.11.2011року ПрАТ «МЗТМ» передало, а ПрАТ «Азовзагальмаш» прийняло в платне, тимчасове користування нерухоме майно у вигляді будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Строк оренди з 01.11.2011 року по 01.01.2021 року.

Відповідно до умов укладеного з ПрАТ «МЗВМ» договору оренди гуртожитку №7, ПрАТ «Азовзагальмаш» зобов'язалося самостійно і за власний рахунок здійснювати оплату комунальних та інших послуг: утримувати орендовану будівлю у порядку, передбаченому санітарними і протипожежними правилами та правилами експлуатації встановленого санітарно-технічного та інженерного устаткування; своєчасно проводити поточний ремонт; виконувати капітальний ремонт із заміною зношених і дефективних конструкцій, приладів та комунікацій, та інше.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка попереджалася про відключення електричної енергії за несплату заборгованості по орендній платі (в тому числі за спожиту електроенергію) в сумі 7592,57грн.( а.с.102 том1)

12 квітня 2016 року працівниками ПрАТ «Азовзагальмаш» у складі комісії було складено акт про відключення електричної енергії у кімнаті АДРЕСА_1.

За вимогами п.27 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну зазначеного в договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату, на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електроенергії.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережи.

Відповідач ПрАТ «Азовзагальмаш» підтвердив ті обставини, що ОСОБА_2 частково сплачує орендну плату, тобто виконує, хоча і не в повному обсязі, покладені на неї обов'язки орендаря.

Виходячи з наведеного, суд прийшов обґрунтованого висновку,що дії працівників ПрАТ «Азовзагальмаш» щодо відключення від енергопостачання кімнати позивачки протирічать передбаченим нормам та є протиправними,та зобов'язав виконавця житлово-комунальних послуг забезпечити подачу електроенергії у кімнату АДРЕСА_1.

Як пояснив представник відповідача ПрАТ «Азовзагальмаш» апеляційному суду наразі подача електроенергії позивачці відновлена. Дані обставини не спростував представник позивача.

Що стосується позовних вимог ПрАТ «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати за користування жилою площею в гуртожитку( орендної плати).

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного з ПрАТ «МЗТМ» договору оренди гуртожитку № 7, ПрАТ «Азовзагальмаш» зобов'язалося самостійно і за власний рахунок здійснювати оплату комунальних та інших послуг; утримувати орендовану будівлю у порядку, передбаченому санітарними і протипожежними правилами та правилами експлуатації встановленого санітарно-технічного та інженерного устаткування; своєчасно проводити поточний ремонт; виконувати капітальний ремонт із заміною зношених і дефектних конструкцій, приладів та комунікацій; за свій рахунок та своїми силами усувати наслідки аварій (п. 2 договору оренди).

Цей договір у відповідності до вимог ст. 793 ЦК України укладено у письмовій формі, його посвідчено приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Ковальовою Я.В. та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно.( а.с. 63-66)

Таким чином, ПрАТ «Азовзагальмаш» на законних підставах здійснює експлуатацію будівлі гуртожитку і тому, починаючи з 01 листопада 2011 року, саме йому належить право вимагати оплату за користування жилою площею в гуртожитку від його мешканців.

Отже, зустрічний позов ПрАТ «Азовзагальмаш» в частині стягнення з позивачки заборгованості з оплати за користування жилою площею в гуртожитку( орендної плати) за період з 01 жовтня 2013 року по 01 вересня 2016 року підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 7592 гривні 57 копійок, оскільки сума заборгованості підтверджена відповідним розрахунком та затвердженими тарифами. В зв'язку з цим рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ПрАТ «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Доводи представника позивача, що з відповідачем ПрАТ «Азовзагальмаш» у позивачки відсутні договірні відносини, та орендарем безпідставно збільшений розмір орендної плати не спростовують висновків суду .

Так, як вбачається з матеріалів справи, розрахунку заборгованості та платіжних документів( квитанцій про оплату орендної плати) за період з січня 2013 року по вересень 2016 року ОСОБА_2 в касу саме ЖКП ПрАТ «Азовзагальмаш» щомісячно, проте, нерівномірно, сплачувались грошові кошти в середньому у сумі 455,92 коп. щомісячно( а.с.85-94), тоді як розмір плати за квартирний блок, який орендує позивачка з 01.10.2013 року складав 657 гривень 00 копійок.

У свою чергу, тарифи за проживання в гуртожитку відповідно до розпорядження зас. Генерального директора ПрАТ «Азовзагальмаш» за № Р439 від 01.11.2011 року на підставі укладеного між ПрАТ «МЗТМ» та ПрАТ «Азовзагальмаш» договору оренди, не змінились, та з осіб , які проживають у гуртожитку АДРЕСА_1 становлять у розмірі 131,60 грн за одно ліжко - місце.( а.с. 52 том 2)

Оскільки позивачка на підставі укладеного 10 березня 2004 року договору найму №118 є наймачем блоку кімнат АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, в якій знаходяться п'ять ліжко-місць,( п.1.1.,1.2 договору) то відповідно вартість орендної плати щомісячно склала (131.60 грн. х 5=658 гривень). З розрахунку заборгованості вбачається, що за період з 01.10.2013 року по 01.01.2016 року позивачці нараховувалась орендна плата із розрахунку 657 гривень на місяць, а за період з 01.02.2016 року по 01.09.2016 року у зв'язку із змінами тарифів на підставі листа департаменту розвитку житлово-комунальноної інфраструктури Маріупольської міської ради від 26.01.2016 року та наказу генерального директора ПрАТ «Азовзагальмаш» від 09.02.2016 року - щомісячна оплата усіх житлових послуг в середньому нарахована у розмірі 701,24 гривні на місяць.( а.с.52,53)

Отже, оскільки позивачкою сплачувалась орендна плата не у повному обсязі, судова колегія погоджується з висновками суду про стягнення заборгованості у розмірі 7592 гривень 57 копійок.

Переглядаючи судове рішення в частині відмови у задоволені позову ПрАТ «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 про спонукання до укладення договору піднайму, судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642-643 ЦК України.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. ст. 6, 627, ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Разом з тим, як роз'яснив Верховний Суд України у своїй правовій позицій у справі № 6-110цс12, свобода договору, закріплена у ст. ст. 6, 627 ЦК України, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, при виборі контрагентів та при погодженні умов договору, не є безмежною. У тих випадках, коли актом цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акту для сторін договору, сторони не вправі відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачають обов'язок споживача житлово-комунальних послуг укласти письмовий договір з виконавцем послуг на основі типового договору. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У свою чергу, оскільки обов'язковість укладення договору піднайму жилого приміщення у спірних правовідносинах законом не встановлена, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні зустрічного позову в цій частині.

Крім того, відповідно до положень ч. 1 ст. 769 ЦК України передання речі у найм не припиняє та не змінює прав на неї третіх осіб.

Таким чином, оскільки позивачка із сім'єю вселилися у гуртожиток на підставі договору оренди з власником житла - ПрАТ «МЗТМ», тобто фактично уклала з власником гуртожитку договір найму житла (ст. 810 ЦК України), ОСОБА_2 зберігає своє право користування житловою площею і після передачі гуртожитку в оренду ПрАТ «Азовзагальмаш» та від неї законом не вимагається переоформлювати це право, в тому числі і шляхом укладення договору піднайму з орендарем.

Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про часткове скасування рішення суду першої інстанції, згідно з вимогами статуті 141 ЦПК України необхідно змінити розподіл судових витрат.

В зв'язку із задоволенням зустрічного позову ПрАТ «Азовзагальмаш» в частині стягнення заборгованості та задоволенням апеляційної скарги в цій же частині, з позивачки на користь товариства необхідно сплатити судовий збір за подачу позову майнового характеру в сумі 1378,00 грн та апеляційної скарги в сумі 1515,80 грн, а всього - 2893 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381,382 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» задовольнити частково.

Рішення Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з орендної плати скасувати.

Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості з орендної плати задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» заборгованість з орендної плати в розмірі 7592 гривні ( сім тисяч п'ятсот дев'яносто дві) гривні 57 копійок та судовий збір у сумі 2893( дві тисячі вісімсот дев'яносто три ) гривні 80 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 лютого 2018 року.

Судді Гаврилова Г.Л.

Зайцева С.А.

Пономарьова О.М.