АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 551/204/17 Номер провадження 22-ц/786/21/18Головуючий у 1-й інстанції Колос Ю. А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді - Чумак О.В.

суддів - Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Ткаченко Т.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_2, представників відповідача Копиці О.В., Хіль С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Фермерського об`єднання "Росток", за участю третьої особи - відділу Держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області, про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

22 березня 2017 року ОСОБА_5 звернулась в суд з вказаним позовом до Фермерського об'єднання «Росток», в обґрунтування якого послалася на порушення відповідачем обов'язків орендаря земельної ділянки, оскільки згідно з висновком робочої групи по вивченню питання ефективності використання земельних площ, виділених ФО «Росток» від 10.03.2017 р., створеної на виконання розпорядження №16/50 Шишацької райради від 09.03.2017 р., земельні ділянки належним чином відповідачем не оброблені, врожай не зібрано, на масиві НОМЕР_1 орієнтовною площею 50 га не зібрано врожай кукурудзи, на площі орієнтовною площею 15 га за межами с. Лещани не зібрано врожай цукрового буряка.

Масив НОМЕР_2, відведений під посіви соняшника, у 2016 році був повністю засмічений карантинним бур'яном - амброзією полинолистою, що свідчить про відсутність належної обробки посівів та грубе порушення проведення агротехнічних робіт.

Такі дії відповідача, на думку позивачки, свідчать про безвідповідальне ставлення відповідача до своїх обов'язків перед орендодавцями щодо належного використання об'єкту оренди, що призводить до зниження родючості земель, погіршення їх якості, до матеріальних збитків у зв'язку з втратою вирощеного врожаю тощо. До матеріальних збитків також відносить як фактичні втрати з причини неналежного виконання умов договору, так і втрату доходів, які орендодавці могли б реально отримати при належному ставленні відповідача до виконання договору.

Також вважає, що відповідач не дотримується правил екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, агротехнічних норм і правил, не забезпечує збереження та поліпшення об'єкту оренди.

З урахуванням вищенаведеного, поданих 31.03.2017 р. до позовної заяви уточнень та на підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі», ст.96 Земельного кодексу України, ст.651 ЦК України, прохає розірвати договір оренди земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію.

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Фермерського об'єднання «Росток» про розірвання договору оренди землі відмовлено.

З вказаним рішенням суду не погодилась позивачка ОСОБА_5, яка в поданій апеляційній скарзі прохає скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове про задоволення її позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що її вимоги підтверджені належними доказами, які суд безпідставно не взяв до уваги, та не врахував правові норми, якими обґрунтовано позов. Виплата орендної плати та хімічний аналіз складу земель не спростовують фактів незібраного врожаю, необроблених своєчасно ґрунтів, непроведення агротехнічних заходів по боротьбі з карантинними бур'янами, а факт знаходження її земельної ділянки в масиві НОМЕР_3, а не в масиві НОМЕР_1 та НОМЕР_2 не спростовує наявність допущених відповідачем порушень. Також вважає, що не має значення та обставина, що на її земельній ділянці вирощувалися інші сільськогосподарські культури, ніж ті, що зазначені у висновку.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, п. 9 статті 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень якого передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, представників відповідача, приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки розміром 7,67 га., яка розташована на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 (а.с. 6).

03 квітня 2011 року між ОСОБА_5 та Фермерським об'єднанням «Росток» був укладений договір оренди земельної ділянки НОМЕР_5, який зареєстрований у відділі Держкомзему у Шишацькому районі, про що у державному реєстрі зроблено запис від 24 лютого 2012 року за №00058.

Згідно акту приймання-передачі від 27.02.2012 р. вказана земельна ділянка відповідно до договору передана позивачкою в оренду ФО «Росток» (а.с. 12).

За умовами вищезазначеного договору оренди орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування вищевказану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно п. 8 договору оренди, договір укладено терміном на 13 років.

Відповідно до п. 31 договору оренди, до обов'язків орендаря відноситься: приступати до використання земельної ділянки у строки встановлені цим договором; виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором; дотримувати режиму природоохоронного використання земель; вільного доступу до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням умов договору.

Пунктом 41 договору оренди сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Згідно з п.38 договору оренди, підставою для розірвання договору є взаємна згода сторін, випадкове знищення чи пошкодження орендованої земельної ділянки, яка суттєво перешкоджає її використанню, укладення договору оренди землі з порушенням порядку, встановленого у законодавстві України, добровільна відмова орендаря від оренди земельної ділянки, або припинення діяльності орендаря.

Пунктом 39 договору оренди сторони погодили, що розірвання договору оренди в односторонньому порядку не допускається.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не виконував обов'язки, визначені ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та ст. 96 Земельного кодексу України, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Згідно ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За частиною першою статі 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно ст. 60ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічні положення закріплені в ст.81 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р., чинній з 15.12.2017 р.).

Підставою для дострокового розірвання договору оренди землі позивачка зазначила невиконання відповідачем своїх обов'язків, які визначені у ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» та ст.96 Земельного кодексу України.

Частиною першою ст. 24 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря:

використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил;

дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані:

а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки;

б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля;

в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату;

г)не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів;

ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі;

д)своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом;

е)дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон;

є)зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем.

Законом можуть бути встановлені інші обов'язки землекористувачів.

Як убачається з матеріалів справи, згідно довідки Сагайдацького старостату (а.с. 67), станом на 01 липня 2017 року земельна частка (пай) розміром 7,67 га (2 од.), яка належить ОСОБА_5, знаходиться в масиві НОМЕР_3 (пай НОМЕР_3 та НОМЕР_6).

В масивах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 на території Сагайдацького старостату земельні частки (паї) у громадянки ОСОБА_5 відсутні.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок робочої групи щодо вивчення питання ефективності використання земельних площ, виділених ФО «Росток» від 10 березня 2017 року, яка була створена на підставі розпорядження № 16/50 Шишацької районної ради та Шишацької РДА від 09.03.2017 р., а також додані до нього фотознімки, оскільки вони не містять даних щодо стану земельної ділянки, яка належить позивачці. Інших належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачкою (орендодавцем) за договором оренди ОСОБА_5 також не надала (а.с. 15-23).

Крім цього, фотознімки до висновку робочої групи (а.с. 18-19), на яких зображено масив НОМЕР_2 земельних часток (паїв) соняшника, датовані 2016 роком, тоді як робоча група, до висновку якої додані фотознімки орендованих ФО «Росток» земельних паїв, створена у 2017 році.

Крім того, як убачається з матеріалів справи, під урожаї 2014-2016 р.р. ФО «Росток» було внесено мінеральні, органічні добрива, проведено гіпсування та вапнування ґрунтів на земельних паях, узятих в оренду в с. Сагайдак (а.с. 49-55).

За інформацією Полтавської філії ДУ «Держгрунтохорона» від 26.07.2017 р. № 158-15/02/252, відповідно до Закону України «Про охорону земель» проведено агрохімічне обстеження земель сільськогосподарського призначення на території Полтавської області з метою державного контролю за зміною показників родючості і забруднення ґрунтів ФО «Росток» на території Сагайдацької сільської ради Шишацького району Полтавської області на земельній ділянці 7,67 га, кадастровий номер НОМЕР_7 та встановлено, що землі на даній земельній ділянці не погіршили своїх властивостей (а.с. 57-66).

Отже, позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач не виконує обов'язки, встановлені ст. 24 Закону України «Про оренду землі» та ст. 96 Земельного кодексу України, тому підстави для розірвання договору оренди землі відсутні.

Доводи апеляційної скарги вірних висновків суду не спростовують.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що безвідповідальне ставлення відповідача ФО «Росток» до своїх обов'язків перед іншими орендодавцями стосовно належного використання об'єкту оренди може призвести до подібного ставлення і до земельної ділянки позивачки ОСОБА_5, яка знаходиться в оренді відповідача, ґрунтуються на припущеннях, належними та допустимими доказами не підтверджені, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Надані в апеляційному суді представником позивачки фотокартки масиву НОМЕР_3 земельних часток (паїв) також не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки вони зроблені після ухвалення оскаржуваного рішення та не містять достовірних даних про те, що зображена на них земельна ділянка дійсно належить позивачці ОСОБА_5

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Таким чином, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 03 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосереднього до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 02.02.2018 р.

Головуючий суддя /підпис/ О.В.Чумак

Судді /підпис/ О.А.Лобов

/підпис/ В.М.Триголов

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області О.В.Чумак