Справа № 364/1/17 Головуючий у І інстанції Макаренко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/2937/18 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 58 21.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 серпня 2018 року м. Київ

справа № 364/1/17

провадження № 22-ц/780/2937/18

Апеляційний суд Київської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Гуля В.В., Сліпченка О.І.

сторони :

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідачі - ОСОБА_4

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Володарського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року про відмову у виправленні описки у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

встановив:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України: пункт 8) до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується; пункт 9) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору в результаті чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 30 820 грн. 40 коп., які Банк просить стягнути а також судові витрати у розмірі 1378 грн.

Заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.11.2012 р. у розмірі 30 820 (тридцять тисяч вісімсот двадцять) грн. 40 (сорок) коп.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (р/р 3111, МФО 305299, ) судові витрати у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

На виконання зазначеного рішення суду 22 червня 2017 року видано виконавчий лист.

У травні 2018 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Савош К.В. звернулась до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки у виконавчому листі та рішенні суду, яка на думку заявника перешкоджає для пред'явлення виконавчого листа для виконання у Державну виконавчу службу, оскільки у виконавчому листі відсутня інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року у задоволенні заяви представника стягувача про виправлення описки в рішенні суду та виконавчому листі у цивільній справі № 364/1/17 відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» Литвиненко О.Л. подала апеляційну скаргу посилаючись на постановлення ухвали з порушенням норм процесуального права, її незаконність та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на день видачі виконавчого листа однією з вимог до виконавчого листа є зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серія та номер паспорта боржника, проте суд в порушення норм Закону не зазначив усіх відомостей боржника, тому просили скасувати ухвалу суду та прийняти нову про задоволення заяви про виправлення описки в рішенні суду та виконавчому листі у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4

Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Так, відповідно до пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України ухвала про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно з приписами ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення описки суд першої інстанції виходив з того, що в судовому рішенні а відповідно і у виконавчому листі не зазначались відомості про ідентифікаційний податковий номер відповідача (боржника), тому твердження заявника про наявність помилок у рішенні чи виконавчому листі не підтверджується матеріалами справи. При цьому суд зазначив, що виконавчий лист був виданий у відповідності до норм ЗУ «Про виконавче провадження» що діяв на час його видачі та норм ЦПК України в редакції , що діяла до 15.12.2017 року.

Частиною 1 ст. 269 ЦПК України передбачено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливості реалізації судового рішення чи його правосудності.

Таким чином, опискою є зроблена судом механічна помилка у визначенні об'єкта присудженого, сторони, адреси, строку виконання та інше, які мають істотний характер. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, що мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

До описок слід відносити неточності, пов'язанні з написанням окремих слів, зокрема імен, учасників процесу, назв підприємств. До цього виду помилок слід також віднести помилкове зазначення реквізитів юридичної особи, номерів, дат, кількості.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Володарського районного суду Київської області від 04 травня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» позовні вимоги Банку було задоволено, стягнуто зі ОСОБА_4 на користь Банка заборгованість за кредитним договором та судовий збір. Рішення суду набрало законної сили 27 травня 2017 року і на його виконання 22 червня 2017 року видано виконавчий лист, в якому стосовно боржника зазначено такі відомості: його прізвище, ім'я та по батькові, дату народження, адресу місця реєстрації.

У своїй заяві представник позивача просить виправити описку у виконавчому листі, зокрема зазначити ІПН боржника ОСОБА_4

Проте, в судовому рішенні а відповідно і у виконавчому листі не зазначались відомості про ідентифікаційний податковий номер відповідача (боржника), тому твердження заявника про наявність описки у рішенні чи виконавчому листі не підтверджується матеріалами справи.

Вимоги до виконавчого документа визначені у статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

На день видачі виконавчого листа відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 згаданого Закону однією з вимог до виконавчого листа було зазначення в ньому ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності).

Крім того, з матеріалів справи не вбачається що відповідач є фізичною особою - підприємцем, що дало б підстави для зазначення у рішенні суду ІПН відповідача.

До того ж, стаття 215 ЦПК України в редакції на день ухвалення судом рішення не вимагала зазначення в резолютивній частині рішення відомостей про ідентифікаційний податковий номер відповідача (боржника).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, виконавчий лист, виданий 22.06.2017 року Володарським районним судом, відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Доводи апелянта про те, що рішення суду не може бути виконане у зв'язку із тим що у рішенні не зазначено реєстраційного номеру облікової картки платника податків не підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому її слід залишити в силі. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Володарського районного суду Київської області від 14 травня 2018 року залишити без зміни.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді