29.10.2018 227/3884/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 жовтня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі Малашко С.В.

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 27.10.2008р. між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2400/02-ДК, про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Був наданий кредит у розмірі 11400,00 грн. зі сплатою 25% відсотків річних на строк дії картки. Позивачем всі зобовязання за кредитним договором виконані у повному обсязі, але відповідач перестав виконувати зобовязання за договором. Заборгованість відповідача становить 20934,27 грн., яка складається з: 11238,43 грн. тіло кредиту, 3217,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5410,48 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1068,36 грн. 3% річних від суми заборгованості. Позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та сплачену суму судового збору.

Представник позивача у судове засідання не зявився, але в матеріалах справи мається заява про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному порталі Судової влади України, про що в матеріалах справи маються відповідні оголошення. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, за згодою позивача, є підстави заочного розгляду справи у відсутність відповідача. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із зобовязального права, у звязку з порушенням умов кредитного договору.

З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл.8 розділу ІІІ ЦПК України.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст.1054 ЦК України, За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи встановлено, що 27.10.2008р. між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №2400/02-ДК, про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою. Був наданий кредит у розмірі 11400,00 грн. зі сплатою 25% відсотків річних на строк дії картки.

Відповідно до п.6.1.2 договору, відповідач зобовязаний був сплачувати банку грошові кошти на підставі платіжних повідомлень.

Відповідач зобовязаний був самостійно здійснювати контроль за використання коштами із картрахунку та не допускати овердрафту. У разі виникнення овердрафту сплачувати заборгованість та проценти за перевищення витратного ліміту.

У порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого розмір заборгованості становить 20934,27 грн., яка складається з: 11238,43 грн. тіло кредиту, 3217,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 5410,48 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1068,36 грн. 3% річних від суми заборгованості.

Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року, за змістом ст.552, ч.2 ст.625 ЦК, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобовязання.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5410,48 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1068,36 грн. 3% річних від суми заборгованості, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає, що наведені вище обставини свідчать про невиконання відповідачем зобовязань перед позивачем (Банком) по кредитному договору, що є підставою для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про стягнення з відповідача за кредитним договором заборгованості в загальній сумі 20934,27 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає, що зобовязання перед позивачем відповідач не виконував належним чином, а тому позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 541, 543, 554, 555, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 15, 89, 141, 223, 247, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, 27.12.1961р.н. (ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ №695140), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії- Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () заборгованість за договором №2400/02-ДК від 27.10.2008р. в розмірі 20934 (двадцять тисяч девятсот тридцять чотири) грн. 27 коп., яка складається з: 11238,43 грн. тіло кредиту, 3217,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту, 5410,48 грн. інфляційне збільшення заборгованості, 1068,36 грн. 3% відсотки річних від суми заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1, 27.12.1961р.н. (ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ВЕ №695140), на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» () витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Є. Хоменко