н/п 2/490/2766/2018 Справа № 490/5562/18
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
29 жовтня 2018 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О. А.
за участю секретаря Кваши С. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів в сумі 6155,00 грн.,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів в сумі 6155,00 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2011 року з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 29 квітня 2011 року до його повноліття. Виконавчий лист, виданий на примусове виконання зазначеного рішення суду, у звязку з його невиконанням в добровільному порядку, перебуває на примусовому виконанні у Генічеському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області. Заборгованість відповідача із сплати аліментів станом на 01 травня 2018 року складає 22 447,35 грн. Враховуючи несплату відповідачем аліментів, останній зобовязаний виплатити позивачу неустойку за кожен день затримки виплати на загальну суму, яка, відповідно до розрахунку, становить 6155,00 грн.
Відповідач відзиву на позов не надав.
Позивач у судове засідання не зявилась, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, неодноразово повідомлявся судом про час, дату та місце розгляду справи, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала (а.с. 25).
Будь-які інші клопотання від сторін у справі до суду не надходили.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків, наведених нижче.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25 вересня 2009 року (а.с. 5).
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2011 року на користь позивача стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 500 (пятсот грн.) 00 коп. щомісяця, починаючи з 29 квітня 2011 року до його повноліття (а.с. 4).

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2012 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с. 3).

Виконавчий лист від 02 листопада 2011 року, виданий судом на примусове виконання рішення суду від 15 липня 2011 року (а.с. 6), перебуває на примусовому виконанні у Генічеському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження № 56127035 від 06 квітня 2018 року (а.с. 8)

Сукупний розмір заборгованості відповідача перед позивачем із сплати аліментів з моменту відкриття виконавчого провадження по 01 травня 2018 року становить 22 447,35 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком старшого державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_5 (а.с. 9)

Заборгованість відповідача з 16 лютого 2015 року по 30 квітня 2018 року становить 19 232,18 грн., що також підтверджується зазначеною довідкою-розрахунком (сума показників у стовпчику Сума аліментів, яка підлягає стягненню, а.с. 9).

Отже, суд дійшов до висновку, що спірні правовідносини мають сімейно-правовий та майновий характер і регулюються Сімейним кодексом України.

Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

Судом узято до увагу всі докази, надані позивачем. Відповідач не скористався своїм правом на подання доказів.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування

Відповідно до частини першої статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

Відповідач своїми правами не скористався, доказів відсутності його вини у простроченні сплати аліментів не надав.

Отже, судом приймаються аргументи позивача щодо обовязку відповідача виплатити позивачу неустойку за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів, враховуючи наявну заборгованість відповідача з виплати аліментів за рішенням суду від 15 липня 2011 року.

Разом з тим, за розрахунком позивача, відповідач повинен сплатити 6155,00 грн. неустойки у звязку із простроченням сплати аліментів за період з 01 лютого 2015 року по 30 червня 2018 року. Як вбачається з розрахунку, позивач обмежує період нарахування неустойки (пені) за кожний місяць несплати аліментів кількістю днів у календарному місяці, за який виникла заборгованість. Наприклад, на заборгованість за лютий 2015 року позивач нараховує пеню за 28 календарних днів, що відповідає кількості днів у відповідному місяці. При цьому, як вбачається з розрахунку, першим днем прострочення платежу позивач вважає перший день відповідного календарного місяця. Так само позивач нараховує пеню за решту місяців періоду несплати аліментів.

Судом перевірено розрахунок неустойки, виконаний позивачем, і встановлено, що він не відповідає частині першій статті 196 Сімейного кодексу України, з огляду на таке.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем, станом на 01 травня 2018 року аліменти за лютий 2015 року залишаються несплаченими відповідачем. Отже, період прострочення сплати аліментів за лютий 2015 року значно більший, ніж заявлені позивачем 28 днів. Так само позивачем визначено пеню за прострочення сплати аліментів за кожний місяць спірного періоду.

У не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1 х 1% х Q1)+(A2 х 1% х Q2)+……….(An х 1% х Qn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Зазначеної правової позицї дотримується ОСОБА_6 Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц.

Згідно з частиною четвертою статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з позовної заяви та виконаного позивачем розрахунку неустойки, позивач просить стягнути пеню за період прострочення з 01 лютого 2015 року по 30 червня 2018 року на заборгованість із сплати аліментів, що виникла в період з 16 лютого 2015 року по 30 квітня 2018 року.

За розрахунком суду, розмір неустойки, нарахованої на заборгованість відповідача із сплати аліментів, що виникла за період з 16 лютого 2015 року по 30 квітня 2018 року, за період прострочення з 01 березня 2015 року по 30 червня 2018 року, становитиме 121 227,95 грн.:

- за лютий 2015 року в сумі 2827,95 грн. (за період з 01.03.2015 по 30.06.2018; 1218 днів прострочення * 232,18*0,01);

- за березень 2015 року в сумі 5935,00 грн. (за період з 01.04.2015 по 30.06.2018; 1187 днів прострочення *500,00*0,01);

- за квітень 2015 року в сумі 5785,00 грн. (за період з 01.05.2015 по 30.06.2018; 1157 днів прострочення *500,00*0,01);

- за травень 2015 року в сумі 5630,00 грн. (за період з 01.06.2015 по 30.06.2018; 1126 днів прострочення*500,00*0,01);

- за червень 2015 року в сумі 5480,00 грн. (за період з 01.07.2015 по 30.06.2018; 1096 днів прострочення*500,00*0,01);

- за липень 2015 року в сумі 5325,00 грн. (за період з 01.08.2015 по 30.06.2018; 1065 днів прострочення*500,00*0,01);

- за серпень 2015 року в сумі 5170,00 грн. (за період з 01.09.2015 по 30.06.2018; 1034 днів прострочення*500,00*0,01);

- за вересень 2015 року в сумі 5020,00 грн. (за період з 01.10.2015 по 30.06.2018; 1004 днів прострочення*500,00*0,01);

- за жовтень 2015 року в сумі 4865,00 грн. (за період з 01.11.2015 по 30.06.2018; 973 днів прострочення*500,00*0,01);

- за листопад 2015 року в сумі 4715,00 грн. (за період з 01.12.2015 по 30.06.2018; 943 днів прострочення*500,00*0,01);

- за грудень 2015 року в сумі 4560,00 грн. (за період з 01.01.2016 по 30.06.2018; 912 днів прострочення*500,00*0,01);

- за січень 2016 року в сумі 4405,00 грн. (за період з 01.02.2016 по 30.06.2018; 881 днів прострочення*500,00*0,01);

- за лютий 2016 року в сумі 4260,00 грн. (за період з 01.03.2016 по 30.06.2018; 852 днів прострочення*500,00*0,01);

- за березень 2016 року в сумі 4105,00 грн. (за період з 01.04.2016 по 30.06.2018; 821 днів прострочення*500,00*0,01);

- за квітень 2016 року в сумі 3955,00 грн. (за період з 01.05.2016 по 30.06.2018; 791 днів прострочення*500,00*0,01);

- за травень 2016 року в сумі 3800,00 грн. (за період з 01.06.2016 по 30.06.2018; 760 днів прострочення*500,00*0,01);

- за червень 2016 року в сумі 3650,00 грн. (за період з 01.07.2016 по 30.06.2018; 730 днів прострочення*500,00*0,01);

- за липень 2016 року в сумі 3495,00 грн. (за період з 01.08.2016 по 30.06.2018; 699 днів прострочення*500,00*0,01);

- за серпень 2016 року в сумі 3340,00 грн. (за період з 01.09.2016 по 30.06.2018; 668 днів прострочення*500,00*0,01);

- за вересень 2016 року в сумі 3190,00 грн. (за період з 01.10.2016 по 30.06.2018; 638 днів прострочення*500,00*0,01);

- за жовтень 2016 року в сумі 3035,00 грн. (за період з 01.11.2016 по 30.06.2018; 607 днів прострочення*500,00*0,01);

- за листопад 2016 року в сумі 2885,00 грн. (за період з 01.12.2016 по 30.06.2018; 577 днів прострочення*500,00*0,01);

- за грудень 2016 року в сумі 2730,00 грн. (за період з 01.01.2017 по 30.06.2018; 546 днів прострочення*500,00*0,01);

- за січень 2017 року в сумі 2575,00 грн. (за період з 01.02.2017 по 30.06.2018; 515 днів прострочення*500,00*0,01);

- за лютий 2017 року в сумі 2435,00 грн. (за період з 01.03.2017 по 30.06.2018; 487 днів прострочення*500,00*0,01);

- за березень 2017 року в сумі 2280,00 грн. (за період з 01.04.2017 по 30.06.2018; 456 днів прострочення*500,00*0,01);

- за квітень 2017 року в сумі 2130,00 грн. (за період з 01.05.2017 по 30.06.2018; 426 днів прострочення*500,00*0,01);

- за травень 2017 року в сумі 1975,00 грн. (за період з 01.06.2017 по 30.06.2018; 395 днів прострочення*500,00*0,01);

- за червень 2017 року в сумі 1825,00 грн. (за період з 01.07.2017 по 30.06.2018; 365 днів прострочення*500,00*0,01);

- за липень 2017 року в сумі 1670,00 грн. (за період з 01.08.2017 по 30.06.2018; 334 дні прострочення*500,00*0,01);

- за серпень 2017 року в сумі 1515,00 грн. (за період з 01.09.2017 по 30.06.2018; 303 дні прострочення*500,00*0,01);

- за вересень 2017 року в сумі 1365,00 грн. (за період з 01.10.2017 по 30.06.2018; 273 дні прострочення*500,00*0,01);

- за жовтень 2017 року в сумі 1210,00 грн. (за період з 01.11.2017 по 30.06.2018; 242 дні прострочення*500,00*0,01);

- за листопад 2017 року в сумі 1060,00 грн. (за період з 01.12.2017 по 30.06.2018; 212 днів прострочення*500,00*0,01);

- за грудень 2017 року в сумі 905,00 грн. (за період 01.01.2018 по 30.06.2018; 181 день прострочення*500,00*0,01);

- за січень 2018 року в сумі 750,00 грн. (за період з 01.02.2018 по 30.06.2018; 150 днів прострочення*500,00*0,01);

- за лютий 2018 року в сумі 610,00 грн. (за період з 01.03.2018 по 30.06.2018; 122 дні прострочення*500,00*0,01);

- за березень 2018 року в сумі 455,00 грн. (за період з 01.04.2018 по 30.06.2018; 91 день прострочення*500,00*0,01);

- за квітень 2018 року в сумі 305,00 грн. (за період з 01.05.2018 по 30.06.2018; 61 день прострочення*500,00*0,01).

З урахуванням обмеження, встановленого частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України (не більше 100 % заборгованості), розмір пені не повинен перевищувати суму боргу, що утворилась за період з 16 лютого 2015 року по 30 квітня 2018 року, і складає 19 232,18 грн.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність. Згідно з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до прохальної частини позову, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку за час виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 6155,00 грн. Заяв про збільшення позовних вимог від позивача не надходило. За таких умов, суд позбавлений можливості обчислити розмір пені до дня ухвалення судом рішення та визначити її загальну суму в розмірі, відмінному від тієї суми, що заявлена до стягнення.

На підставі цього стягненню з відповідача підлягає неустойка в сумі, заявленій позивачем, а саме: 6155,00 грн.

Чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду

Зясувавши обставини, що мають значення для справи, всебічно оцінивши досліджені докази як у сукупності, так і кожний окремо, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що несплатою відповідачем аліментів на дитину, стягнутих рішенням суду від 15 липня 2011 року, та утворенням заборгованості із сплати аліментів були порушені інтереси позивача та дитини, за захистом яких останній звернувся до суду.

Зокрема, на користь позивача підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів в сумі 6155,00 грн.

Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування

При ухваленні рішення судом застосовано всі норми права, на які посилалися сторони.

Судові витрати

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір.

Згідно із частиною шостою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, поданої фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становить 1762,00 грн.

6155,00 х 1 % = 61,55, що є меншим, ніж 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 х 0,4 = 704,80)

Отже, з відповідача на користь держави, підлягає стягненню судовий збір в сумі 704,80 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 11,13,81, 141, 259-263,274, 280,284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за час затримки виплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 6155,00 грн. неустойки за час затримки виплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, поштовий індекс 54039, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, поштовий індекс 75545, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.

Суддя О. А. Гуденко