№ 336/6315/17
провадження № 2-о/336/17/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Когут С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківське об»єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні. В заяві зазначає, що 05.11.1967 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_2 Після укладення шлюбу постійно проживала разом з чоловіком, а починаючи з 1975 року та по день його смерті мешкали разом з ним за адресою: АДРЕСА_1.

27.08.1997 р. заявниці було видано пенсійне посвідчення, і з того часу по цей час вона перебуває на обліку в Шевченківському об»єднаному управлінні ПФУ м.Запоріжжя та отримує пенсію.

01.06.2001 р. її було звільнено у зв»язку з виходом на пенсію та декілька років вона загалі не працювала, а 01.06.2006 р. знову працевлаштувалась, але 30.06.2006 р. була звільнена остаточно, не працює по цей час, є непрацездатною.

Чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_2 був ветераном заводу АТ «Мотор Січ», мав чисельні нагороди та відзнаки, 10.05.2006 р. був звільнений у зв»язку із виходом на пенсію (при загальному стажі біля 50 років).

Оскільки чоловік перебував переважно на керівних посадах, тому і розмір його доходів (спочатку заробітної плати, потім заробітної плати разом з пенсією, а після звільнення пенсії) був завжди значно більшим ніж розмір її (спочатку заробітної плати, потім заробітної плати разом з пенсією, а після звільнення пенсії). При цьому розмір її пенсії після її призначення та до цього часу завжди був та є дуже малим, незначним.

Зокрема, наприклад, з 01.09.2004 р. розмір її пенсії склав всього 284,69 грн., а з 01.11.2009 р. - 840,74 грн., в той час, як розмір пенсії її чоловіка з 01.11.2009 р. склав 2018,92 грн. В березні, квітні і травні 2014 р. розмір її пенсії склав приблизно 1250 грн., а розмір пенсії чоловіка за цей же час склав приблизно 2660 грн.

З чоловіком вони безперервно жили разом та вели спільне господарство, грошовими коштами сім»ї розпоряджалась заявник.

Таким чином допомога, яка надавалась їй чоловіком була для неї постійним і основним джерелом та засобом до існування.

27.05.2014 р. ОСОБА_2 помер внаслідок ішемічних інсультів правої гемісфери головного мозку.

Згідно чинного законодавства вона має право на пенсію по втраті годувальника, у зв»язку з чим з даним питанням заявник звернулась до Шевченківського об»єднаного ПФУ м.Запоріжжя, однак в управлінні їй запропонували спочатку встановити в судовому порядку факт перебування на утриманні.

За завою ОСОБА_1 просить встановити факт перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер 27.05.2014 р., з 01.06.2001 р. до моменту його смерті 27.05.2014 р.

10.11.2017 р. суддею Шевченківського районного суду м.Запоріжжя Карабак Л.Г. відкрито провадження та справа призначалась до розгляду, востаннє на 17.01.2018 р..

11.01.2017 р. справа прийнята до провадження суддею Дмитрюк О.В.

Заявник ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.8).

Згідно довідки Центру обслуговування абонентів Єдиної абонентської служби від 05.06.2014 р. (а.с.7), ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, де мешкала разом з чоловіком ОСОБА_2 по день його смерті 27.05.2017 р., згідно акту від 03.06.2014 р.

З копії свідоцтва про смерть судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 27.05.2014 р. (а.с.9).

З 01.09.2004 р. розмір пенсії заявниці складав 284,69 грн., а з 01.11.2009 р. - 840,74 грн. (а.с.17, 18).

Розмір пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2009 р. склав 2018,92 грн.

В березні, квітні і травні 2014 р. розмір пенсії ОСОБА_1 склав 1250 грн., розмір пенсії ОСОБА_2 за цей же час склав близько 2660 грн. (а.с.19-21).

Відповідно до посвідчення серії АА № 105903 від 27.08.1997 р. ОСОБА_1 отримує пенсію за віком та перебуває на обліку в Шевченківському об»єднаному управління ПФУ м.Запоріжжя (а.с.17).

П.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт.

Відповідно до ст. 38 Закону України « Про пенсійне забезпечення», члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Згідно роз»ясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім»ї годувальника, які були на його утриманні.

Заявник ОСОБА_1 наданими суду письмовими доказами довела факт одержання від ОСОБА_2 допомоги, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 293-294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Шевченківське об»єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_3 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1) на утриманні чоловіка ОСОБА_2 з 01.06.2001 р. по день його смерті 27.05.2014 р.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк