справа № 179/869/18
провадження № 2/179/553/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Нестер К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, третя особа приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом.

Позивач в позові посилається на те, що13 серпня 2017 року помер ОСОБА_3. Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 6,420 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщеної на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала йому відповідно до державного акту серії ІІІ-ДП № 042361 від 21 березня 2001 року.

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт від 17 листопада 2015 року, посвідчений секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому вказав позивача як спадкоємця земельної ділянки.

У встановлений законом шестимісячний строк позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки оригінал державного акту був втрачений спадкодавцем та йому було видано витяг з Державного реєстру речових прав.

Позивач вважає, що має право спадкувати земельну ділянку, яка належала ОСОБА_3 оскільки є спадкоємцем за заповітом та прийняв спадщину. Тому позивач вимушений звертатися до суду та просить визнати за ним право власності на земельну ділянку по праву спадкування за заповітом.

Позивач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Олександрівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без його участі .

Третя особа в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву в якій прохає розглянути справу без її участі.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

В заповіті від 18 листопада 2015 року, посвідченому секретарем виконкому Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 вказав позивача, як спадкоємця земельної ділянки розміром 6,240 га, яка належала йому на підставі державного акту серії ІІІ-ДП № 042361 (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_3 помер 13 серпня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КИ №770377, актовий запис № 08 (а. с. 10).

Після смерті ОСОБА_3, 21 вересня 2017 року позивач подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, про що заведена спадкова справа № 104/2017 (а. с. 66). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, яка належала спадкодавцеві (а. с. 12).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів реєстраційної справи № 23 вбачається, що ОСОБА_3 втратив державний акт серії ІІІ-ДП № 042361, у звязку із чим 25.01.2016 року право власності на земельну ділянку площею 6,42 га, кадастровий номер :01:001:0976, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, що належала ОСОБА_3 було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 7).

У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем по заповіту, який залишив померлий ОСОБА_3, прийняв спадщину, у звязку із чим має право на спадкування. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1269, 1270, 1233-1235 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, після ОСОБА_3, померлого 13 серпня 2017 року, по праву спадкування за заповітом право власності на:

-земельну ділянку площею 6,420 га, кадастровий номер :01:001:0976, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Олександрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна: 23.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук