Пр.№2-з/756/13/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Шевчук А.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Київської міської Ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук Ірина Юріївна про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Київської міської Ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. про визнання в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребування вказаної квартири з чужого незаконного володіння.

ОСОБА_1 до суду також подано заяву про забезпечення позову. В своїй заяві позивач вказує на те, що спірна квартира вибула з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Таким чином, з метою забезпечення реального виконання рішення суду, прийнятого судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 в даній справі, позивач просить суд вжити заходи забезпечення, а саме: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 і заборонити ОСОБА_2 та будь-яким третім особам вселятися та реєструватися у вказану квартиру.

За твердженням заявника реалізація відповідачем даного майна, вселення та реєстрація відповідача в квартиру, реєстрація, членів його сім'ї або інших осіб до ухвалення судового рішення унеможливить його реальне виконання.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Більше того, у відповідності ст.152 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

При цьому, дослідивши матеріали позову та поданої заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Київської міської Ради, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. про визнання в порядку спадкування права власності на квартиру АДРЕСА_1 та витребування вказаної квартири з чужого незаконного володіння.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 3 наведеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Оскільки предметом даного позову є вимога, що стосується квартири АДРЕСА_1, суд вважає за необхідне заяву позивача задовольнити в частині накладення арешту на спірне помешкання.

Зі змісту Цивільного процесуального кодексу Українив бачається, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Більше того, зміст заходів забезпечення та мета їх застосування, полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб.

За таких обставин, з огляду на зміст позовних вимог, ініційована позивачем заборона ОСОБА_2 вселятися у спірне помешкання, вселяти туди інших осіб, реєструватися в квартирі порушує права власника та суперечить меті забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 що належить на праві власності ОСОБА_2.

Стягувач: ОСОБА_1, місце проживання: 04200, АДРЕСА_2.

Боржник: ОСОБА_2, місце проживання: 04212 АДРЕСА_3.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дана ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом та може бути пред»влена до виконання протягом року з дня її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 25 січня 2018 року.

Суддя А.В. Шевчук