Справа № 495/8599/18
№ провадження 4-с/495/54/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2018 р. м. Білгород Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Бучка І.В.,

за участю учасників справи:

заявник особисто ОСОБА_1,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, заінтересована особа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, зі скаргою дії державного виконавця, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, вказуючи, що 14.09.2018 року вона звернулася до нотаріуса, яка їй повідомила, що на майно, що розташоване за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 58 «г», приміщення 19, накладений арешт на підставі постанови від 26.04.2018 року державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2.

Відповідно до Інформаційної довідки, арешт був накладений на майно боржника ОСОБА_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 -Дністровський Одеської області. Але, майно що розташоване за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 58 «г», приміщення 19, належить їй на праві власності, на підставі договору купівлі продажу приміщення посвідченого 04.03.2013 року ОСОБА_4, приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу, за реєстровим номером №404.

Таким чином, державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, а зовсім іншої особи, що порушує її права, як власника, на свій розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися належним майно, у звязку із чим вона звернулася до суду із вказаною скаргою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 доводи своєї заяви підтримала, просить суд її задовольнити, вказуючи, що є єдиним власником майна, на яке державним виконавцем помилково накладено арешт.

Представник заінтересованої особи - Білгород-Дністровського міськрайонного відділу Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, відповідно до наданої до суду заяви просить справу слухати у його відсутність, заперечень не має.

Вислухавши думку заявника, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Договору купівлі продажу від 04.03.2013 року, що посвідчений приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №404, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_1 купила приміщення №19 за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 58 г. /а.с. 6-8/

На примусовому виконанні в Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувають виконавчі провадження: виконавче провадження №56256940 з виконання виконавчого листа №495/6864/15-ц, виданого 18.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в загальній сумі 247 214,62 грн.; виконавче провадження №56646770 з виконання виконавчого листа №495/2260/16-ц, виданого 15.06.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в загальній сумі 170 942,00 грн.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно у порядку доступу державного виконавця встановлено, що за боржником ОСОБА_6 зареєстроване нерухоме майно, а саме приміщення за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська, 58 «г», приміщення 19, на яке відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постановою ВП №56256940 від 26.04.2018 року накладено арешт. /а.с.4/

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Отже, виносячи Постанову про арешт майна боржника від 26.04.2018 року ВП №56256940, державний виконавець діяв у межах та згідно із Законом, що були направлені на реальне виконання рішення суду.

Пункт 4 Постанови від 07.02.2014 року №6 Пленуму ВССУ, зазначає, що відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника. На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Як вбачається із матеріалів справи, на примусовому виконанні в Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувають виконавчі провадження: виконавче провадження №56256940 з виконання виконавчого листа №495/6864/15-ц, виданого 18.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в загальній сумі 247 214,62 грн.; виконавче провадження №56646770 з виконання виконавчого листа №495/2260/16-ц, виданого 15.06.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості в загальній сумі 170 942,00 грн.

Отже сторонами у виконавчому провадженні є боржник ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Відповідно до ч.1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Отже, заявник ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження, а тому зі вказаною скаргою до суду звертатися не може.

Однак, суд, звертає увагу заявника, що відповідно до вимог частин 1, 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно до ч.2, 3 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_7 відмовити, як в необґрунтованій та такій,що не підлягає зажволенню.

Керуючись ст. ст. 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 4, 12, 258, 260, 447, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, на дії державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: