Справа № 342/1285/17
Провадження № 2/342/147/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

29.11.2017 р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_16 померла бабуся позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя померла зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно заповіла позивачці. Позивачка не може оформити право на спадщину на житловий будинок із-за відсутності документів на право власності. Крім того, дане господарство відносилося до колгоспного двору. Колгоспні двори існували до 15.04.1991 р. Станом на 15.04.1991 р. у дворі проживали: дід позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, - голова двору, який помер ІНФОРМАЦІЯ_19., бабуся позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - дружина голови двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16, батько позивачки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, - син голови двору, який помер ІНФОРМАЦІЯ_17., мати позивачки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, - невістка голови двору, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_18, сестра позивачки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, - онука голови двору та позивачка. Кожному належало відповідно по 1/6 частці у майні колгоспного двору. Самовільних будівель немає, будинок збудовано в 1965 році, загальна вартість будинку з господарськими спорудами становить 107980,00 грн. Отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості, оскільки відсутні документи на право власності.

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що за життя її бабуся склала на неї заповіт на все належне їй майно. Після смерті бабусі позивачка звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини, однак через відсутність свідоцтва про право власності на житловий будинок нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Також пояснила, що відповідачка є її рідною сестрою, їх батько помер ІНФОРМАЦІЯ_17., а мати - ІНФОРМАЦІЯ_18.

Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що не заперечує щодо визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 після смерті її бабки.

15 грудня 2017 року введений в дію Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року. Відповідно до п.9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» згаданого Кодексу справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Зазначена справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Випискою із погосподарської книги № 4 за 1991-1995 рр., виданою Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 10.10.2017 р. № 1124, доводиться, що в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - голова господарства, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - дружина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - син, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 - невістка, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 - внука, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11 - внука.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_18 у віці 26 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 17 від 2 жовтня 1997 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 2 жовтня 1997 р. Раковецькою сільською радою Народних депутатів Городенківського району івано-Франківської області. На час смерті ОСОБА_6 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_19 у віці 68 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 05 травня 2009 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4, виданого 05 травня 2009 р. Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

На час смерті ОСОБА_4 був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В господарстві по АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_4 були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, внука ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка 15.07.2010 р. вибула в м. Одеса, та внука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, що доводиться випискою із погосподарської книги № 4 за 2006-2010 рр., виданою Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області 10.10.2017 р. № 1124.

Копією спадкової справи № 848/2009 р. р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., стверджено, що ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, що складається з житлового будинку та земельної ділянки. Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22003888, виданого 03.11.2009 року Городенківською районною державною нотаріальною конторо доводиться, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 48379502 (номер у нотаріуса 848), спадкодавець - ОСОБА_4, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_19. Отже, ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом.

За заповітом, посвідченим 03 лютого 2017 р. секретарем Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12, жителька АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього, за адресою АДРЕСА_1; грошові заощадження; земельні ділянки (паї) за державними актами на її ім'я серії НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, майнові паї і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_16 у віці 79 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4 від 13 лютого 2017 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8, виданого 13 лютого 2017 р. Виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. В господарстві по АДРЕСА_1 на час смерті ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та внука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, що доводиться випискою № 1124 від 10.10.2017 р. із погосподарської книги № 4 за 2016-2018 рр., та довідкою № 1119 від 09.10.2017 р., виданними виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району івано-Франківської області.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 у віці 50 років в с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 від 18 квітня 2017 р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9, виданого 18 квітня 2017 р. виконкомом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Оскільки позивачка ОСОБА_1, спадкоємець за заповітом померлої ОСОБА_3 проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов'язкову частку в спадщині ОСОБА_3 не встановлено.

До спадкового майна померлої ОСОБА_3 належить житловий будинок по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З постанови в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори від 17.10.2017 р. № 1922/02-31 слідує, що ОСОБА_1, 1994 р.н. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_16, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, так як у спадкоємця відсутній оригінал документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок.

Випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» № 8181 від 16.08.2017 р. стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, складеного 28.09.2017 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1965 р., господарські будівлі та споруди збудовані в 1960, 1985 роках. Як вбачається із висновку ЕТВО «Придністров'я» про вартість майна, складеного на підставі договору № 320 від 03.10.2017 р., ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1, станом на 10 жовтня 2017 р. становить 107980 грн.

Довідкою № 1121, виданою 09.10.2017 р. виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що АДРЕСА_1, де проживала та була зареєстрована ОСОБА_3, 1938 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16, перейменована на АДРЕСА_1.

За домогосподарством ОСОБА_3, 1938 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_16, а/з № 4 в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,25 га, що доводиться довідкою № 1119, виданою 09.10.2017 р. виконавчим комітетом Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Через відсутність правовстановлюючих документів про власність спадкодавця на житловий будинок, спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом спадкодавця ОСОБА_3, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 судом не встановлено, позов визнається відповідачем, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1221, 1223, 1268-1270, 1296, 1297 (2003 р.) ЦК України, керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, місце проживання: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 25 січня 2018 року.

Суддя: Ничик Г.І.