Справа № 275/947/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 лютого 2018 року смт Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого- судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Брусилів Житомирської області цивільну справу; 275/947/17 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2017 року ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованності за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 09.02.2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, згідно умов якого банк надав йому кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Свої зобов'язання з передачі грошових коштів банк виконав.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31 жовтня 2017 року заборгованість відповідача перед банком складає 12700,38 грн., що складається з:

- заборгованості за кредитом 278,63 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом 8340,78 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією 3000,00 грн.;

- штрафу (фіксована частка) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 580,97 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в сумі 12700 грн. 38 коп. та компенсацією судового збору у розмірі 1600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вимоги позовної заяви підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, від нього до суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав частково, а саме визнав заборгованість за тілом кредиту та відсотками, просив справу розглядати у його відсутності та застосувати позовну давність.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України зі згоди представника позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши та оцінивши надані позивачем докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 509, 1054 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 09.02.2015 року між сторонами було укладено кредитний договір, згідно умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 34,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 7-31).

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Однак, виходячи з поданих позивачем доказів, всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства України, відповідач не сплатив щомісячні платежі на повернення кредиту у строк, встановлений кредитним договором, зокрема, відповідно до графіку погашення кредиту, останні суми погашення за наданим кредитом відповідачем здійснені 27 квітня 2015 року, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а. с. 4).

У зв'язку з порушенням зобов'язань по кредитному договору та відповідно до наданого розрахунку позивачем заборгованності, станом на 31.10.2017 р. відповідач має заборгованість у розмірі 12700,38 гривень, з якої:

- заборгованості за кредитом 278,63 грн.;

- заборгованості по процентам за користування кредитом 8340,78 грн.;

- заборгованості за пенею та комісією 3000,00 грн.;

- штрафу (фіксована частка) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 580,97 грн.

Відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення (в даному випадку строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором) не узгоджується з положеннями, закріпленими у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення.

До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2003 цс 15 від 21.10.2015 року, який у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися судом при застосуванні такиї норм права.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача штрафів на загальну суму 1080,97 грн. необхідно відмовити із зазначених підстав.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки(штрафу,пені).

Нарахована позивачем пеня підлягає стягненню з відповідача в межах позовної давності ( один рік) та складає 1100грн. ( 3000грн. ( з 31.05.2015 р. по 31.10.2017р.) - 1900грн. ( з 31.05.2015 р. по 30.11.2016р.).

Таким чином, з урахуванням наведених норм закону суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що виникла у звязку з порушенням кредитного зобовязання у розмірі 9719,41 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 278,63 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8340,78 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1100,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судового збір у розмірі 1600 грн.

На підставі ст. ст. 256, 258, 509, 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України та керуючись ст. ст. 10-13, 76, 81, 89 , 141, 258- 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 (Леніна), будинок 32-а, ІПН:НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", , заборгованість за кредитним договором від 09.02.2015 року в сумі 9719,41 ( девять тисяч сімсот дев'ятнадцять гривень сорок одну копійку) грн., що складається з: заборгованості за кредитом 278,63 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 8340,78 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1100,00 грн., та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л. І. Лівочка