АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/227/18 Доповідач - Ткач О.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря - Танцюри О.В. та

головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шмиглик Вікторії Василівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1915/12269/12 за апеляційною скаргою ПАТ "Родовід Банк" на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2017 року, яка постановлена суддею Сливка Л.М. у цивільній справі за позовом ПАТ "Родовід Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року стягувач ПАТ "Родовід Банк" звернувся до суду першої інстанції із скаргою на бездіяльність державного виконавця Шмиглик В.В, яка не вживши всіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення Тернопільського міськрайсуду від 27.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 38694,85 грн заборгованості за кредитним договором та 386.95 грн судового збору, винесла 13.09.2017 року постанови про повернення виконавчих листів без виконання у двох виконавчих провадженнях:№ 52614664 та № 52614820, які позивач отримав 06.10.2017 року ( а.с.24).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні вищезазначеної скарги ПАТ "Родовід банку".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ПАТ КБ "Родовід Банк" подало апеляційну скаргу в якій просить судове рішення скасувати, посилаючись на те що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, дав неналежну оцінку доказам у справі, що призвело до порушення судом норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що державний виконавець в ході проведення виконавчого провадження не здійснив ряд дій які визначені статтями 10, 18, ч.8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо примусового виконання рішення та з'ясування майнового становища боржника, з періодичністю у два тижні щодо виявлення рахунків та трьох місяців щодо виявлення нерухомого майна. Вказані дії на думку апелянта призвели в подальшому до незаконного повернення виконавчих листів без виконання.

В судове засідання суду апеляційної інстанції стягувач та боржник не з'явились, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

В суді апеляційої інстанції державний виконавець підтримала викладені у відзиві заперечення стосовно доводів апеляційної скарги, та пояснила, що виконавчі провадження були відкриті іншим державним виконавцем. Після отримання відповідей з Управління Держпраці у Тернопільській області, відділу Держгеокадастру у Тернопільському район, регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області, протягом червня-серпня місяців 2017 року, в трьохмісячний строк, у вересні 2017 року нею винесено постанови про повернення виконавчих листів стягувачу, оскільки не виявлено майно у боржника ОСОБА_3, на яке можна звернути стягнення. Запити нею зроблено в межах існуючої у відділі практики.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши державного виконавця, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположених свобод 1950 року.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження", ст. 3 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості у сумі 38694,85 грн. за кредитним договором та 386,96 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили, на підставі чого ПАТ "Родовід Банку" було видано два виконавчі листи (а.с. 22,23).

12 жовтня 2016 року державним виконавцем Тернопільського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Бойко Д.О. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 52614664 та № 52614820 і надано боржнику термін добровільного виконання судового рішення в строк до 19 грудня 2016 року (а.с. 57).

15 червня 2017 року державним виконавцем Шмиглик В.В.було здійснено запити про наявність будь-якого майна, що зареєстровано за боржником ОСОБА_3 До: управління Держпраці у Тернопільській області, відділу Держгеокадастру у Тернопільському районі, регіонального сервісного центру МВС України в Тернопільській області, винесено постанову про арешт майна боржника (а.с. 58, 60).

16 серпня 2017 року, державним виконавцем отримано відповідь про відсутність доходів за боржником ОСОБА_3 у Пенсійному фонді України та Державній фіксальній службі України (а.с. 65,66).

Згідно акту державного виконавця від 05 вересня 2017 року вбачається, що за місцем проживання боржника в смт. В. Березовиця, вул. Л. Українки,17, майна яке б належало боржнику не виявлено (а.с. 68).

13 вересня 2017 року, постановами головного державного виконавця Тернопільського районного відділу ДВС на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі листи повернуто стягувачеві (а.с. 70).

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України " Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є : звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно п.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітень 2012 року за № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем не було вжито всіх заходів примусового виконання рішень передбачених положеннями ст.10,18 Закону України "Про виконавче провадження", а саме: направлення відповідних запитів:

- до відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника в шлюбі з метою виявлення майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами;

- до Головного управління статистики про надання інформації щодо реєстрації боржника як засновника будь-якої установи;

- до відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про надання інформації щодо страхових виплат;

- до Державної нотаріальної контори для отримання Витягу зі Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку;

- до ПАТ "Національний депозитарій України" щодо наявності цінних паперів.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції не дав оцінки доводам скаржника про відсутність в матеріалах виконавчого провадження відомостей про проведення державним виконавцем перевірок майнового стану боржника з періодичністю, встановленою частиною 8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" та дійшов передчасного висновку про те, що державний виконавець здійснив всі необхідні заходи для примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження" та неправомірно повернув виконавчі листи стягувачу.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ПАТ "Родовід Банку" є підставними та підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що судове рішення у Розділі VII ЦПК України постановляється у формі ухвали і є завершальною стадією розгляду справи по суті, відповідно суд апеляційної інстанції згідно ст. 374, 376 ЦПК України наділений повноваженнями скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове.

Враховуючи вищенаведені обставини в контексті норм матеріального та процесуального права, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення скарги ПАТ "Родовід Банк".

При поданні скарги на дії державного виконавця та апеляційної скарги, ПАТ "Родовід Банк" не поніс жодних судових витрат, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вирішує питання про перерозподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ПАТ " Родовід Банку" - задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2017 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким скаргу ПАТ "Родовід банку" на бездіяльність державного виконавця - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шмиглик Вікторії Василівни при винесенні постанов про повернення виконавчих документів стягувачу у виконавчих провадженнях № 52614664 та № 52614820 від 13 вересня 2017 року.

Скасувати постанови головного державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Шмиглик Вікторії Василівни по виконавчих провадженнях № 52614664 та № 52614820 від 13 вересня 2017 року про повернення виконавчих документів стягувачу.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено 15 лютого 2018 року.

Головуюча О.І. Ткач

Судді Б.О. Гірський

Г.В. Бершадська