КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/3012/18

номер провадження: 22-ц/824/2367/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року, постановлену у складі судді Яковлевої Л.В., у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 11 травня 2018 року, виданого за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Заява ОСОБА_3 мотивована тим, що з 21 вересня 1996 року вона перебуває з ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказувала, що вона з ОСОБА_1 шлюбних стосунків не підтримують, проживають у одному будинку як сторонні люди, діти знаходять на її утриманні. Зазначала, що факт перебування неповнолітньої дочки ОСОБА_5 на її утриманні підтверджується довідкою Служби у справах дітей Бориспільської міської ради від 20 квітня 2018 року. Вказувала, що ОСОБА_1 є працездатним, працює у ДП МА «Бориспіль» та має стабільний дохід, однак матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дочки він не надає, участі у її вихованні не приймає.

З урахуванням наведеного, заявник просила видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з даною заявою.

11 травня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто, до 20 жовтня 2025 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Роз'яснено боржнику, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Допущено негайне виконання судового наказу у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також роз'яснено боржнику, що відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У червні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу від 11 травня 2018 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що на час подання ОСОБА_3 заяви про видачу судового наказу боржник ОСОБА_1 разом із ОСОБА_3 і їх дітьми спільно проживали у будинку по АДРЕСА_1, місце проживання дітей з одним із подружжя не було визначено. Вказував, що боржник за весь час спільного життя утримував сім'ю належним чином та продовжує утримувати неповнолітню дитину до цього часу, а тому вважає, що ОСОБА_1 не підпадає під визначення ч.2 ст.181 СК України, як батько який проживає окремо від дитини, а також, що ухиляється від виконання обов'язку щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття.

З урахуванням наведеного, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просив скасувати судовий наказ від 11 травня 2018 року, виданий Бориспільським міськрайонним судом Київської області, та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити його заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам та порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах» ліквідовано апеляційний суд Київської області і апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві, який розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку з ліквідацією суду відповідно до ч.5 ст.31 ЦПК України вказана цивільна справа передана до Київського апеляційного суду і за результатами автоматизованого розподілу справи визначено колегію суддів у складі судді-доповідача ОСОБА_6, суддів Мережко М.В. та Савченка С.І.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь - судді доповідача, пояснення учасників справи, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 11 травня 2018 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області задоволено заяву ОСОБА_3 та видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 20 жовтня 2025 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Роз'яснено боржнику, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Допущено негайне виконання судового наказу у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Роз'яснено боржнику, що відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У червні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу від 11 травня 2018 року за нововиявленими обставинами з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що наведені в заяві представника заявника обставини у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України не є нововиявленими обставинами.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Обгрунтовуючи вимоги заяви, представник заявника як на нововиявлені обставини посилався на факт спільного проживання боржника ОСОБА_1 із ОСОБА_3 та їх дітьми на час подання заяви про видачу судового наказу, факт утримання ОСОБА_1 сім'ї, у тому числі неповнолітньої дочки, а також, що місце проживання дітей з одним із подружжя не визначено.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.8 ст.170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу

Так, згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Процесуальний порядок розгляду заяви про видачу судового наказу має спрощений спосіб прийняття судом рішення, а сам судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 ЦПК України.

Тобто, в порядку наказного провадження вирішуються безспірні вимоги, передбачені ст.161 ЦПК України, без перевірки обґрунтованості заявлених стягувачем вимог по суті (п.7 ч.1 ст. 168 ЦПК України).

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що зазначені представником ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у заяві обставини за своєю природою не можуть бути віднесені до нововиявлених, а самі по собі ці обставини не є підставою для відмови у видачі судового наказу за правилами ст.165 ЦПК України.

Наведені представником заявника обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції та не підлягають дослідженню під час вирішення питання про стягнення аліментів в порядку наказного провадження, а отже, не можуть вважатися нововиявленими обставинами.

Обставини добровільного надання боржником матеріальної допомоги на утримання дитини можуть бути враховані державним виконавцем під час виконання судового наказу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що наведені в заяві представника заявника обставини у розумінні п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України не є нововиявленими обставинами та, відповідно, обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому цю ухвалу відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.М.Верланов

Судді: М.В.Мережко

С.І.Савченко