Справа № 342/761/17
Провадження № 22-ц/779/212/2018
Головуючий у 1 інстанції Федів Л.М.
Суддя-доповідач Малєєв
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі:

судді-доповідача - Малєєва А.Ю.,

суддів: Матківського Р.Й., Фединяка В.Д.,

за участю секретаря - Бойчука Л.М., адвоката - представника апелянтки ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представниці ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, поданою її представником ОСОБА_2, на рішення Городенківського районного суду від 14 листопада 2017 року, ухваленого головуючим суддею Федів Л.М. в м. Городенка, дата складання повного тексту якого не відома, по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

1. Позов заявлено 03.08.17 (а.с. 2-4).

1.1. Обґрунтування позовних вимог.

Близько двадцяти років позивачка працює в Греції.

З кінця липня по 12 вересня 2008 року вона перебувала в Україні.

15.08.2008 мама позивачки ОСОБА_6 на випадок смерті склала заповіт, яким заповіла позивачці земельну ділянку розміром 5,0909 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Котиківської сільської ради.

В вересні 2008 позивачка повернулась на роботу за кордон.

ОСОБА_7 (брат позивачки), дізнавшись про складений на сестру Заповіт привіз додому приватного нотаріуса Яшана Р.Р. і 22.09.2008 всупереч волевиявленню мами змусив її скласти новий заповіт, за яким вказана земельна ділянка заповідалась йому.

Спадкодавиця ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом.

ОСОБА_7 прийняв спадщину і йому Городенківською районною державною нотаріальною конторою 02.07.2009 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 5,0989 га.

Позивачка на похороні мами не була присутня, не мала можливості приїхати.

Про складення нового заповіту дізналась після смерті спадкодавиці, коли в 2009 році черговий раз приїхала з Греції додому у відпустку.

Відповідачка ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_7 і з ним спільно деякий час проживала АДРЕСА_1. Пізніше протягом тривалого часу відповідачка спільно з ним не проживала і через погану поведінку ОСОБА_7 по відношенню до неї змушена була припинити спільне проживання, не оформивши розірвання шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7, не залишивши заповіту.

Спадщину прийняла відповідачка ОСОБА_3 і їй Городенківською районною державною нотаріальною конторою 16.04.2016 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 5,0989 га.

Позивачка є дочкою спадкодавиці ОСОБА_6 і на момент її смерті була уже не працездатною і досягла віку повних 59 років. Відповідно до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині.

При видачі ОСОБА_7 свідоцтва про право на спадщину за заповітом цього не було враховано.

Строк для прийняття спадщини позивачка пропустила з поважної причини, оскільки шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився ІНФОРМАЦІЯ_2, а позивачка черговий раз повернулась на Україну з закордону 30.04.2009, тобто після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відмітки на пропускних пунктах на кордонах на листках 8 та 32 закордонного паспорта стверджують, що позивач на похорон мами не приїздила, перебувала за межами України і не мала можливості вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що строк для заяви про прийняття спадщини пропустила з поважної причини.

Ухвалою Городенківського районного суду від 05 вересня 2017 року позовну заяву ОСОБА_5, представником якої є ОСОБА_2, до ОСОБА_3 залишено без розгляду в частині вимог про визнання недійсним заповіту ОСОБА_6 від 22.09.2008 на ОСОБА_7 на земельну ділянку розміром 5,0989 га в урочищі «Копец Турська коло криниці» на території Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; про право на спадкування за заповітом на ОСОБА_7 за заповітом про успадкування земельної ділянки розміром 5,0989 га на території Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_6, виданого 02.07.2009 Городенківською районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області; про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ОСОБА_3 про успадкування земельної ділянки розміром 5,0989 га на території Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_7 виданого 16.04.2016 Городенківською районною державною нотаріальною конторою.

1.1.1. З урахуванням постановленої ухвали, позивач просила визначити їй - ОСОБА_5 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

1.2. Відповідачка ОСОБА_3 09.10.2017 подала заперечення проти позову (а.с. 50) такого змісту.

Позивачем не подано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку прийняття спадщини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій для прийняття спадщини чи інших обставин, які перешкоджали звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А сам тільки факт перебування позивачки ОСОБА_5 за межами України на момент смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та протягом певного часу після нього не є таким, що позбавив її можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. Підтвердженням чого є і кількість відміток в закордонному паспорті позивачки, ксерокопія якого додана до матеріалів справи, що констатують факти багаторазових перетинів державного кордону України протягом тривалого часу ОСОБА_5 Це також є реальним підтвердженням можливості пересування позивачки між різними державами без будь-яких перешкод.

1.2.1. Враховуючи вищенаведене в задоволенні даного позову просила відмовити.

1.3. Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

2. Представник позивачки ОСОБА_5 - ОСОБА_2 оскаржив рішення в апеляційному порядку.

2.1. Зміст вимог апеляційної скарги:

- законодавством не встановлено перелік поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, однак суди переважно визнають перебування спадкоємця тривалий час за межами України як поважну причину;

- позивачка ОСОБА_5 тривалий час перебувала за межами України, що підтверджено відмітками прикордонних служб в закордонному паспорті громадянина України, відтак існували об'єктивні та істотні труднощі для своєчасного подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері;

- безпідставними та помилковими є посилання суду на те, що у відповідності до ч. 3 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про спадкування» та листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ при відсутності відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії передчасним є звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і є підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки з часу відкриття спадщини минуло близько 9 років;

- позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не є спором про спадкування.

2.1.1. Просять скасувати рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2017 року та ухвалити нове.

2.2. Відповідачка подала відзив на апеляційну скаргу такого змісту.

Представником позивачки не подано до суду ані першої, ані апеляційної інстанцій доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини. Позовна вимога ґрунтується лише на факті перебування позивачки за межами України на момент відкриття спадщини та закінчення строку для звернення особисто до нотаріуса - засобами поштового зв'язку, у визначений законодавством строк. В матеріалах справи відсутня письмова відмова нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину.

2.2.1. Просять апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

2.3. В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянтки адвокат ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 та її представниця ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Фактичні обставини, встановлені судами.

Після смерті 14 жовтня 2008 року ОСОБА_6 (матері позивачки ОСОБА_5) відкрилася спадщина (а.с. 10 - Свідоцтво про смерть), зокрема і на спірну земельну ділянку, розміром 5.0989 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться в урочищі «Копец Турська коло криниці», Котиківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 11 - Державний акт на право власності на земельну ділянку).

Згідно матеріалів справи, 15.08.2008 спадкодавиця ОСОБА_6 на випадок своєї смерті 15.08.2008 вперше склала Заповіт, яким спірну земельну ділянку заповіла позивачці ОСОБА_5 (а.с. 9 - Заповіт).

22.09.2008 ОСОБА_6 на випадок своєї смерті склала новий Заповіт, яким спірну земельну ділянку заповіла ОСОБА_7 (а.с. 64 - Заповіт).

02.07.2009 року (після смерті спадкодавиці) ОСОБА_7 посвідчив Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку (а.с. 62 - Свідоцтво).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 помер (згідно тексту Свідоцтва про право на спадщину на а.с. 63).

Спадкоємцем спірної земельної ділянки після померлого ОСОБА_7 стала ОСОБА_3 (відповідач у справі, а.с. 63 - Свідоцтво) - дружина померлого (а.с. 61 - Свідоцтво про одруження).

На а.с. 13-28 містяться копії аркушів закордонного паспорту позивачки з відмітками про неодноразові перетини останньою державного кордону України.

В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження особистого чи за допомогою засобів поштового зв'язку звернення позивачки ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері ОСОБА_6

ОСОБА_5 не отримувала відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини.

4. Оцінка апеляційного суду.

4.1. Мотиви рішення суду першої інстанції.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивачка не надала суду обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії і тому передчасно звернулася до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Крім того, позивачка не надала суду належних допустимих доказів, що вона у зв'язку із причинами, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами не мала можливості особисто чи за допомого засобів поштового зв'язку подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України обов'язковою умовою для визначення позивачеві додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважність причини пропущення строку для подання такої заяви. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України (п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування"), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, суд зазначив, що після відкриття спадщини до часу звернення позивачки до суду минуло близько 9 років.

4.2. Апеляційний суд погоджується з такими висновками. Об`єктивних, істотних, непереборних труднощів для звернення до нотаріуса у позивачки не було. Вона вільно пересувалась, а отже мала можливість прибути в Україну для виконання вимог закону. Позивачка протягом часу з 2009 року могла як особисто звернутися в нотаріальну контору, так і направити заяву засобами поштового зв`язку або іншим способом дозволеної комунікації. Цього вона не зробила, тому підстав вважати поважними причини пропуску строку, наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі, немає.

Рішення суду є законним, обґрцнтованим та відповідає принципу юридичної визначеності та завданням цивільного судочинства відповідно до ст. 263 ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги щодо безпідставності й помилковості посилань суду на Постанову Пленуму Верховного Суду України та неправильне визначення спірних правовідносин значення для вирішення даного спору не мають і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

4.3. За таких обставин, апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5, поданою її представником ОСОБА_2, - залишити без задоволення, а рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 13.02.2018.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: Р.Й. Матківський

В.Д. Фединяк