справа № 361/6136/17
провадження № 2-з/361/12/18
УХВАЛА

26 січня 2018 р. м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді Петришин Н.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

24 січня 2018 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення цивільного позову ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Спецбуд» про встановлення факту трудових відносин, їх оформлення та стягнення заробітної плати.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що йому стало відомо про те, що єдиний учасник (засновник) і керівник відповідача ОСОБА_4, здійснює звільнення працівників та має намір припинити діяльність підприємства. Тому, заявник вважає, що з метою виконання рішення суду, ухваленого за наслідками розгляду вищевказаної справи, за позовними вимогами всіх позивачів, необхідно забезпечити відповідний позов шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ТОВ «Моноліт Спецбуд», а також на належні останньому грошові кошти на рахунках у фінансових та банківських установах.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, приходжу до висновку про відмову у задоволенні заяви, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Матеріалами справи встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт Спецбуд» про встановлення факту трудових відносин, їх оформлення та стягнення заробітної плати.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Із позовних вимог вищевказаної справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся із позовними вимогами про стягнення із ТОВ «Моноліт Спецбуд» на свою користь заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 15 590 (п'ятнадцять тисяч пятсот девяносто) грн.

Однак, заявлені заявником заходи забезпечення позову не співмірні із предявленими позовними вимогами ОСОБА_1

Крім того, у заяві про забезпечення позову не обґрунтовано необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову, що позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення того, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим, вимога заявника щодо накладенні арешту на всі кошти ТОВ «Моноліт Спецбуд» є неконкретизована, оскільки не містить інформації про відкриті рахунки відповідача у конкретних фінансових чи банківських установах.

На обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 посилається лише на те, що йому стало відомо, що єдиний учасник (засновник) і керівник відповідача ОСОБА_4, здійснює звільнення працівників та має намір припинити діяльність підприємства. Однак, із витягу детальної інформації про юридичну особу вбачається, що ТОВ «Моноліт Спецбуд» у стані припинення не перебуває.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст. ст. 149 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М.Петришин