Справа № 495/1321/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

розглянувши заяву про забезпечення позову

по цивільній справі № 495/1321/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В :

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики.

Так, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 18.09.2017 року, договором позики від 08.12.2017 року та договорами поруки від 08.12.2017 року в розмірі 2 360 196,00 грн., але не менше еквіваленту 90 000 доларів США на момент ухвалення рішення суду та 3 226 330,80 грн., але не менше еквіваленту 118 965 доларів США на момент ухвалення рішення суду.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2017 року відкрито провадження у справі № 495/1321/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики. Справу призначено до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із позовною заявою було подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області заяву про забезпечення позову в порядку статті 149 Цивільного процесуального кодексу України шляхом:

1) заборони відчуження належного на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нерухомого майна, а саме:

- квартири № 200 в житловому будинку № 17 по пр-ту Миру у м. Житомирі Житомирської області, належної ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2005 року;

- ? частини житлового будинку № 21 по вул. Орджонікідзе в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 22 від 28.01.2014 року;

- ? частини житлового будинку № 28 по вул. Свердлова в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 23 від 28.01.2014 року;

- земельної ділянки, площею 2,6952 га, кадастровий номер :01:001:0642, розташованої в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі розпорядження серія та номер: 513/А-2012 Татарбунарської РДА Одеської області від 28.12.2012 року;

- земельної ділянки, площею 1,9996 га, кадастровий номер :01:001:0659, розташованої в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі розпорядження серія та номер: 333/А-2011 Татарбунарської РДА Одеської області від 30.08.2011 року;

2) заборони відчуження транспортних засобів належних на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, а саме: підбирача, марки SIPMA KOSTKA PK 4000, 2013 року випуску, реєстраційний номер 23568ВН, належний ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії ІС № 024770;

3) заборони відчуження транспортних засобів належних на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, а саме: заправника, марки ЗЖВ-3,2, 1992 року випуску, реєстраційний номер ОМО1161, належний ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії АК № 419349.

Таке клопотання мотивоване тим, що 18.09.2017 року у м. Одесі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо надання останньому в борг грошей в розмірі 2 360 196,00 гривень, що в еквіваленті, за домовленістю сторін становить 90 000 доларів США, що підтверджується Договором позики від 18.09.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

08.12.2017 року у м. Одеса між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо надання останньому в борг грошей в розмірі 3 226 330,80 гривні, що в еквіваленті, за домовленістю сторін становить 118 965 доларів США, що підтверджується Договором позики від 08.12.2017 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області.

08 грудня 2017 року між ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, відповідно до якого поручителі зобовязались відповідати за невиконання боргових зобовязань ОСОБА_2

За твердженням позивача, йому достовірно невідомо про доходи кожного з боржників та їх майновий стан в цілому, чи отримують вони пасивний дохід, працевлаштовані, посадові оклади, дивіденди, роялті тощо. Зазначену суму боргу в разі задоволення позовних вимог можливо стягнути в тому числі за рахунок примусової реалізації майна належного відповідачам. Однак, на разі жоден з відповідачів не позбавлений можливості відчужити належне останнім майно, в тому числі подарувати, продати, заставити тощо.

Заявник зазначає, що на даний час невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення в майбутньому в період розгляду справи в суді.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлене позивачем клопотання про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову, підставою для його задоволення зазначено, що на даний час існує загроза невиконання судового рішення в майбутньому в період розгляду справи в суді.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», позивачем визначено належним чином та підтверджено відповідними доказами обґрунтування необхідності забезпечення позову, які свідчать, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову є вжиттям судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може вчинити дії, направлені на утруднення виконання рішення суду.

Суд знаходить, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним в рамках даної справи та співмірним із заявленими позовними вимогами. Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як невжиття даного виду забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення у разі відчуження відповідачем належної їй частки квартири на користь третіх осіб, реальність чого, суд, враховуючи обставини справи, вважає доведеною.

Суд знаходить, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачеві збитки.

Наявність зазначених вище відомостей, обґрунтувань та доказів надає змогу суду дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №495/1321/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням по даній справі шляхом заборони відчуження належного на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, нерухомого майна, а саме:

- квартири № 200 в житловому будинку № 17 по пр-ту Миру у м. Житомирі Житомирської області, належної ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 26.05.2005 року;

- ? частини житлового будинку № 21 по вул. Орджонікідзе в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 22 від 28.01.2014 року;

- ? частини житлового будинку № 28 по вул. Свердлова в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер: 23 від 28.01.2014 року;

- земельної ділянки, площею 2,6952 га, кадастровий номер :01:001:0642, розташованої в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі розпорядження серія та номер: 513/А-2012 Татарбунарської РДА Одеської області від 28.12.2012 року;

- земельної ділянки, площею 1,9996 га, кадастровий номер :01:001:0659, розташованої в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, належної ОСОБА_2 на підставі розпорядження серія та номер: 333/А-2011 Татарбунарської РДА Одеської області від 30.08.2011 року.

Вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням по даній справі шляхом заборони відчуження транспортних засобів належних на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, а саме: підбирача, марки SIPMA KOSTKA PK 4000, 2013 року випуску, реєстраційний номер 23568ВН, належний ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії ІС № 024770.

Вжити заходи забезпечення позову до набрання законної сили рішенням по даній справі шляхом заборони відчуження транспортних засобів належних на праві власності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, а саме: заправника, марки ЗЖВ-3,2, 1992 року випуску, реєстраційний номер ОМО1161, належний ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про реєстрацію машини серії АК № 419349.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Мишко