Справа № 367/4796/18
Провадження №2/367/4048/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

за участі секретаря Шубчик В

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом,відповідно до якого зазначив,що 12 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики .

Згідно п. 1 Договору позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві не пізніше ніж через один рік з моменту укладення Договору, тобто до 12 червня 2018 року включно.

Відповідно до п. 1.2 Договору позичальник зобов'язаний повернути суму позики не пізніше строку, встановленого в п. 1 Договору.

Згідно п. 2 Договору сума позики, встановлена п. 1 Договору, отримана позичальником від позикодавця в момент підписання Договору в повному обсязі.

У відповідності до п.8 Договору у випадку невиконання Позичальником зобов'язання за Договором, даний договір може бути поданий Позикодавцем до стягнення в судовому порядку.

Позивач зазначає,що відповідач свої зобов'язання не виконала, борг не повернула, про що свідчить наявний у позивача оригінал зазначеного договору позики та розписки про отримання суми позики.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість по договору позики в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та судові витрати.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.

Відповідач та її представник у судове засідання не з»явились,від представника відповідача до суду надійшла заява,згідно якої представник просить справу розглянути за його відсутності,у позові відмовити.Також,до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву,заперечення на відповідь на відзив,згідно яких відповідач зазначає,що боргова розписка повинна містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов»язанням їх повернення та дати отримання коштів,жодної умови у розписці ,що надана позивачем ,не містить.Крім того,зазначені грошові кошти не повинні були бути передані позивачем відповідачу,поскільки дані грошові кошти позивач повинен був сплатити для нотаріального посвідчення договору довічного утримання та послуг нотаріуса,однак дана подія не відбулась.Розписка,яка надана позивачем до суду ,не містить даних ані про борг,а ні про необхідність їх повернення.У відповідача відсутні боргові зобов»язання перед позивачем,тому вимога про повернення 30000гр є безпідставною.

Суд,заслухавши вступне слово представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»

Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»

Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом.

3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»

Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»

У судовому засіданні встановлено,що 12 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір безпроцентної позики .

Згідно п. 1 Договору позивач передав, а відповідач прийняла у власність грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які відповідач зобов'язалась повернути позивачу не пізніше ніж через один рік з моменту укладення Договору, тобто до 12 червня 2018 року включно.

Відповідно до п. 1.2 Договору відповідач зобов'язалась повернути суму позики не пізніше строку, встановленого в п. 1 Договору.

Згідно п. 2 Договору сума позики, встановлена п. 1 Договору, отримана позичальником від позикодавця в момент підписання Договору в повному обсязі. Наведені обставини справи підтверджуються копіями Договору та розписки (а.с.4,5),оригінали яких були оглянуті у судовому засіданні.

Також,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач не повернула позивачу суму позики у строк,встановлений договором.

За статтею 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України "За договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі,визначені родовими ознаками,а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості".

Відповідно до ст. 1049 ЦК України " Позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку,що встановлені договором.Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред"явлення вимоги,позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред"явлення позикодавцем вимоги про це,якщо інше не встановлено договором .Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

3. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.".

Згідно із Правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі № 6-79цс14, згідно з якою: «Відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».

Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50 цс16, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015р. по справі №6-1967цс15 зазначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Слід також зазначити, що аналогічні правові висновки у справах про стягнення заборгованості за договорами позики були викладені ВССУ в ухвалі від 25.01.2017 у справі № 569/11141/15-ц та ухвалі від 23.01.2017 у справі № 564/680/15-ц

Вище викладену правову позицію також застосував ВССУ в ухвалі від 21.12.2016р. по справі № 444/2909/15-ц, де додатково зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі, грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Відповідно до ст.. 1047 ЦК України «Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

2. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.»

Тобто, за умовами ст.. 1047 ЦК України розписка сама по собі посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми і дата написання розписки не свідчить і не може свідчити про її безгрошовість.Крім того,виходячи із вимог ст.. 1046 ЦК України , дата написання розписки не є обов»язковими умовами укладання договору позики.

Відповідно до ст.. 1050 ч 1 ЦК України «Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.»

Заперечуючи проти позову ,представник відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь зазначає,що у відповідача відсутні боргові зобов»язання перед позивачем,що грошові кошти 30000 гр позивач повинен був сплатити при настанні інших обставин( за послуги нотаріуса),однак дані обставини не настали і дані кошти позивачем не були сплачені,що надана позивачем розписка не містить основних умов договору позики,тому вимога позивача є безпідставною.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України «Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.»

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України « 1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.. 78 ЦПК України «1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.»

Відповідно до ст. 79 ЦПК України « Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.»

Відповідно до ст.. 80 ЦПК України « Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.»

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Однак, відповідач та її представник не надали до суду жодного доказу на підтвердження тих обставин,що відповідач не отримувала грошові кошти згідно договору позики від 12.06.2017р,що даний договір позики не укладався та не підписувався відповідачем,що між позивачем та відповідачем існували інші договірні зобов»язання,які не були виконані сторонами за договором.Посилання відповідача та її представника на ті обставини,що розписка (а.с.5) не містить основних умов договору позики також є безпідставними,поскільки сторонами по справі був укладений договір безпроцентної позики (а.с.4),яким містить всі умови,у тому числі отримання грошових коштів та умови повернення позики,а відповідно до ч 2 ст. 1047 ЦК України «На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей».

Враховуючи викладені обставини,поскільки відповідач не виконала умови договору позики,у встановлений у договорі строк суму позики не повернула,суд вважає позов обґрунтованим та таким,що підлягає до задоволення,у зв»язку з чим суд стягує із відповідачки на користь позивача заборгованість за договором позики у суммі 30000 грн, а також судові витрати у суммі 704гр 80 коп.

На підставі ст..525,526,625,1046,1048,1049,1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,10,76,158 ч 9,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити..

Стягнути із ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1),яка проживає за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2),який проживає за адресою АДРЕСА_2 заборгованість за договором позики від 12.06.2017р у суммі 30000 грн(тридцять тисяч грн.)

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати 704гр 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлений 10.11.2018р.

Копію рішення направити відповідачу по справі для відома.

Суддя: С.І. Оладько