ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/75/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

з участю представників сторін, третьої особи,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, про звернення стягнення на предмет застави та зобовязання до вчинення дій, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у складі судді Демінської А.А. від 03 березня 2017 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави автомобіль PORSCHE CAYENNE, 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на котрий зареєстровано за ОСОБА_4, шляхом визнання за ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права власності на вказаний автомобіль та зобовязання ОСОБА_4 передати товариству зазначений автомобіль з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.06.2007 року.

Вказувало, що 07.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 161 000 дол. США на строк до 06.06.2014 року. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 07.06.2007 року з ОСОБА_5 був укладений договір застави транспортного засобу - автомобіля PORSCHE CAYENNE, 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, реєстраційний номер НОМЕР_2.

21.09.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №26, згідно з яким право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 07.06.2007 року, укладеним з ОСОБА_5, перейшло до товариства.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2013 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у сумі 132649,31 дол.США, що еквівалентно 1 060 265,94 грн., 57 321,32 грн. пені та судові витрати.

Ухвалою цього ж суду від 12.03.2016 року замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

У липні 2016 року до відділу ДВС надійшла заява від імені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про закінчення виконавчого провадження, яка подана особою, що не мала повноважень представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

На теперішній час заборгованість ОСОБА_5 за кредитним договором становить 4312857 грн.

31.07.2016 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 вилучено з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження предмета застави на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про скасування (вилучення) запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Проте, в подальшому встановлено, що така справа судом не розглядалася, відповідне рішення не ухвалювалося. Автомобіль, який є предметом застави, у серпні 2016 року незаконно відчужений ОСОБА_4, який зареєстрував його на своє імя, новий реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_6

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2017 року позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в сумі 132 649,31 дол.США (еквівалент 1 060 265,94 грн.) та 57 321,32 грн. пені за договором про надання споживчого кредиту №0 від 07.06.2007 року, а також 1720,50 грн. судового збору згідно з рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.08.2013 року звернуто стягнення на предмет застави автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий універсал, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, реєстраційний номер НОМЕР_1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4, шляхом визнання за ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» права власності на вказаний автомобіль.

Зобовязано ОСОБА_4 передати ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, рік випуску 2007, колір синій, тип ТЗ легковий універсал, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, реєстраційний номер НОМЕР_1, з комплектом ключів та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення про відмову в позові в звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосування норм матеріального права. На думку апелянта, судом не враховано, що за ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» він є добросовісним набувачем автомобіля і право власності перейшло до нього без обтяжень. На час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу між ним та ОСОБА_5 у серпні 2016 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження автомобіля. Передбачених законом підстав для витребування майна від добросовісного набувача немає.

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 22.05.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.03.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2018 року задоволено касаційну скаргу товариства. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 22.05.2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції вказав на те, що апеляційний суд не перевірив обставини зняття арешту зі спірного автомобіля та вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо спірного автомобіля, оскільки ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надала згоди на відчуження спірного транспортного засобу.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Представник третьої особи при вирішенні справи поклався на думку суду.

Апеляційний суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 5 ст. 411 ЦПК України висновки суду касаційної інстанції, в звязку з якими скасовано судові рішення, є обовязковими для суду першої інстанції чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Встановлено, що 07.06.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 161 000 дол. США зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,5% річних на строк до 06.06.2014 року. Цільове призначення кредиту придбання автомобіля.

Того ж дня між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу, згідно з яким ОСОБА_5 передав в заставу банку в забезпечення виконання взятих на себе за кредитним договором зобов'язань належний йому на праві власності автомобіль марки PORSCHE CAYENNE синього кольору, 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, реєстраційний номер НОМЕР_2, який був придбаний за кредитні кошти.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.08.2013 року з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно 132649,31 доларів США (еквівалент 1060265,94 грн.) заборгованості за цим кредитним договором і 57 321,32 грн. пені.

21.09.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу №26, за яким банком передано товариству право вимоги до ОСОБА_5 за кредитним договором та договорами застави.

24.09.2015 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підставі укладеного договору факторингу було внесено дані про ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» як обтяжувача.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.03.2016 року замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні.

02.08.2016 року за договором купівлі-продажу ОСОБА_5 відчужив автомобіль PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350 ОСОБА_4 без згоди позивача. Після реєстрації транспортного засобу за відповідачем новий реєстраційний номер автомобіля НОМЕР_1.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що боржник не виконав своїх зобовязань за договором кредиту, тому заставодержатель має право на звернення стягнення на заставне майно у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом визнання права на це майно. При переході права власності на автомобіль до ОСОБА_4 транспортний засіб залишився предметом застави, оскільки разом з переходом права власності на спірний автомобіль до відповідача перейшли й обовязки заставодавця за договором застави від 07.06.2007 року.

Такі висновки суду є правильними, зважаючи на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України застава є способом забезпечення зобов'язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За частиною 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу»).

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно з ч. 3 ст. 9 цього Закону, якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

За частиною 1 статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем, згідно зі ст. 388 ЦК України, за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

За змістом ст.ст. 12, 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції правильно встановив, що постановою заступника начальника Хмельницького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 21.07.2016 року було звільнено з-під арешту все рухоме майно, яке було арештовано 28.07.2015 року державним виконавцем під час проведення виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа №686/5935/13, виданого 04.02.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 1 119 307,76 грн. на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», зокрема, і спірний автомобіль.

Письмова заява, яка надійшла до органу ДВС від імені ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», про завершення вказаного виконавчого провадження, що стала підставою для прийняття цього рішення, подана особою, яка не мала повноважень представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

31.07.2016 року приватним нотаріусом Хмельницького нотаріального округу ОСОБА_6 на підставі документа з найменуванням «рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.06.2016 року у справі №2218/11769/2016» було вилучено запис №5101976 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо автомобіля PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, що дало змогу 02.08.2016 року ОСОБА_5 відчужити цей автомобіль ОСОБА_4 без згоди позивача.

За повідомленням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.09.2016 року справа №2218/11769/2016 на розгляді суду не перебувала, ОСОБА_5 з таким позовом до суду не звертався, вказані у документі під назвою «рішення суду» суддя та секретар не могли брати участь у розгляді справи станом на 22.06.2016 року.

За змістом п. 9 ст. 129 Конституції України обовязковими є лише судові рішення, ухвалені згідно із законом.

В матеріалах справи відсутні докази щодо ухвалення вказаного судового рішення Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області, тому апеляційний суд вважає, що вказаний письмовий документ з найменуванням «рішення суду» не є належним та допустимим доказом відповідно до вимог ЦПК.

Отже, вилучення запису щодо обтяження спірного автомобіля 31.07.2016 року з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, вчинено нотаріусом на підставі неналежного документа, який не має правового значення.

Наведене вказує на незаконність вилучення запису №5101976 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо обтяження спірного автомобіля.

Водночас встановлено, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надавало згоду на відчуження спірного транспортного засобу.

Наведене цілком спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем в розумінні ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що застава автомобіля PORSCHE CAYENNE 2007 року випуску, номер шасі WP1ZZZ9PZ8LA81350, зберегла свою чинність і є обовязковою для нового власника ОСОБА_4, тому і звернення стягнення на транспортний засіб, який є предметом застави, в рахунок погашення кредитної заборгованості ОСОБА_5 перед ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» є обґрунтованим.

Судом також дотримано вимоги ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» щодо змісту рішення суду про задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і не вказують на порушення судом норм матеріального або процесуального права при вирішенні справи.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 березня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст складено: 05 листопада 2018 року.

Судді Л.М. Грох

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_8 Провадження №22-ц/4820/75/18

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 27