РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,

при секретарі - Бридні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Докучаєвської міської ради Донецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 21.05.2014 року в м.Донецьк померла його рідна сестра ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, належну їй на підставі біржового контракту №Х-232 (договір купівлі-продажу), виданого Азовською універсальною товарною біржею м.Маріуполь від 25.03.2002 року. Він є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті сестри. 16.04.2018 року він звернувся до приватного нотаріуса Волноваської районного нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини, але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та біржовий контакт не є належним правовстановлюючим документом. Тому просив визнати за ним право власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 21.05.2014 року в м.Донецьк померла ОСОБА_5, що підтверджено свідоцтвом про її смерть серія 1-НО № 770634 від 22.05.2014 року.

Померла ОСОБА_5 доводиться рідною сестрою позивачеві ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження позивача та витягом з реєстру актів цивільного стану про народження ОСОБА_5

Позивач є єдиним спадкоємцем другої черги після смерті сестри, інших спадкоємців немає, спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не відкривалась, що підтверджено витягом зі спадкового реєстру від 29.03.2018 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, належну їй на підставі біржового контракту №Х-232 (договір купівлі-продажу), виданого Азовською універсальною товарною біржею м.Маріуполь від 25.03.2002 року.

25.03.2002 року квартира згідно архіву БТІ зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5 під реєстровим №2431, що підтверджено довідкою №317 від 28.03.2018 року, виданою комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого комунальним підприємством «Волноваське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_1., має загальну площу 42,7 кв.м, в тім числі житлову площу 26,1 кв.м.

Згідно інформаційної довідки комунального підприємства «Волноваське бюро технічної інвентаризації» №316 від 28.03.2018 року вартість житлової квартири АДРЕСА_1., загальною площею 47,2 кв.м, в тім числі житловою площею 26,1 кв.м, складає 34087 грн.

16.04.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Волноваської районного нотаріального округу ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини за законом на належну померлій сестрі ОСОБА_5 квартиру, але йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та біржовий контакт не є належним правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р., який діяв на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Договір купівлі-продажу квартири (біржовий контракт № Х-232) від 25.03.2002 року, був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, але нотаріально посвідчений не був.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р. нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 ст. 48 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р. по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Відповідно до частини 2 ст.47 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р., який діяв на час укладення угоди купівлі-продажу спірної квартири, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР від 28.04.1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (із змінами згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 25.05.98 року № 15), яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями 105,114 ЦК).

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР від 18 липня 1963 р. за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

При укладенні біржового контракту усі вимоги були виконані повністю, претензій до покупця за контрактом продавець не мав.

Згідно п. 1.1, п. 1.7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який діє з 7 березня 2012 року, правочини щодо відчуження майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується. Крім правовстановлюючого документа на житловий будинок, квартиру садибу та інше нерухоме майно, якщо воно підлягає реєстрації, долучається витяг із Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Будь-які перешкоди для нотаріального посвідчення договору на час його укладення були відсутні, але договір не був посвідчений нотаріально в зв'язку із неправильним тлумаченням на той час ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якого угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, що не виключало дотримання при його укладенні вимог ст. 227 ЦК УРСР 1963 р.

Таким чином, суд вважає необхідним визнати дійсним біржовий контракт №Х-232 (договір купівлі-продажу), виданий Азовською універсальною товарною біржею м.Маріуполь, укладений 25.03.2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Анатолієвною, ОСОБА_8, ОСОБА_4 згідно якого останні_продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,7 кв.м, в тім числі житловою площею 26,1 кв.м.

Позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Він постійно проживав в м.Докучаєвську, де проводиться антитерористична операція відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2014 року, що ускладнює переміщення через так звану "лінію зіткнення", а державні установи та організації не здійснюють свою діяльність на тимчасово непідконтрольній території, тому я не міг своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно розяснень Верховного Суду України, що містяться у п.24 постанові Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Таким чином, позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій, томунеобхідно визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті сестри.

Крім того, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Згідно статті 1262Цивільного кодексу Україниу другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На стягненні судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст.ст.377,392 ЦК України, 120 ЗК України, керуючись ст.ст. 12, 30, 81, 263 - 265, 268,273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Докучаєвської міської ради Донецької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом

Задовольнити повністю.

Визнати причину пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті сестри ОСОБА_5, померлої 21.05.2014 року в м.Донецьк Донецької області, поважною.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті сестри ОСОБА_5, померлої 21.05.2014 року в м.Донецьк Донецької області.

Визнати дійсним біржовий контракт №Х-232 (договір купівлі-продажу), виданий Азовською універсальною товарною біржею м.Маріуполь, укладений 25.03.2002 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 Анатолієвною, ОСОБА_8, ОСОБА_4 згідно якого останні_продали, а ОСОБА_5 придбала квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 42,7 кв.м, в тім числі житловою площею 26,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті рідної сестри ОСОБА_5, померлої 21.05.2014 року, на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 42,7 кв.м, в тім числі житловою площею 26,1 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в Донецький апеляційний суд через Волноваський районний суд протягом 30-ти днів, з наступного дня, після його проголошення.

Відповідач може подати до Волноваського районного суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи №221/ в архіві Волноваського районного суду Донецької області.

Суддя Є.І.Мохов