Справа № 487/49/18
Провадження № 4-с/487/16/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді - Бобрової І.В., за участю секретаря - Табунщик К.С., скаржника ОСОБА_1, представника скаржника ОСОБА_2, заступника начальника Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області - ОСОБА_3, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 (місце проживання: 54002, АДРЕСА_1) на дії головного державного виконавця Заводського відділу ДВС міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_5, в якій просила визнати дії останнього, щодо проведення оцінки арештованого майна: нежитлове приміщення торгівельного павільйону, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 88/7-В, неправомірними; визнати недійсним та скасувати результати незалежної оцінки зазначеного вище майна від 21.08.2017 р., яка була зроблена ТОВ «Українська експертна група»; зупинити зведене виконавче провадження №34691957 з примусового виконання виконавчих листів по справі 2/1412/2555/12, 2/1412/2558/12, 2-952/2011, 2-1215/10, 2-1217/10, виданих Заводським районним судом м.Миколаєва, що знаходиться у провадженні Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області. При цьому просила поновити строк на оскарження зазначених дій.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що при оцінці майна вибір обєктів для порівняння був невдалим та необєктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості в Ленінському районі м.Миколаєва, при цьому порівнювались лише пропозиції, а не реально продане майно. Крім того зазначила, що, зважаючи на значні коливання іноземної валюти по відношенню до гривні, оцінка станом на 2017 р. не може обєктивно відтворювати вартість нерухомого майна через чотири місяці. Все це, на її думку, призвело до заниження експертом вартості арештованого майна.

Ухвалою суду Заводського району м. Миколаєва від 09.01.2018 р. зазначену вище скаргу прийнято до розгляду.

17.01.2018 р. до канцелярії суду надійшло клопотання заступника начальника Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду та повернення її скаржнику у зв'язку із пропуском десятиденного строку на оскарження дій державного виконавця.

В судовому засіданні заступник начальника Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

ОСОБА_1 та її представник заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що вже звертались до Заводського районного суду м.Миколаєва, проте ухвалою суду їм було відмовлено у прийнятті скарги до розгляду та запропоновано звернутись до Ленінського районного суду м.Миколаєва, по місцю розташування майна. Після чого вони звертались до Ленінського районного суду м. Миколаєва. На підставі зазначеного наполягали, що строк для звернення до суду зі скаргою не пропущено.

Вислухавши пояснення учасників процесу, суд приходить до наступного.

Стаття 55 Конституції України зазначає, що "кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань". Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 8 Конституції). Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (ч. 1 ст. 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці "право на суд" охоплює три основні елементи: 1) наявність "суду", який встановлений відповідно до закону і відповідає вимогам незалежності і неупередженості; 2) наявність у суду достатньої компетенції для вирішення всіх аспектів спору чи обвинувачення, до яких застосовується ст. 6 Конвенції; 3) особа повинна мати доступ до такого суду. У своєму рішенні в справі "Голдер проти Сполученого Королівства", 1975 р. Суд відзначив: "Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики "справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження".

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 449 ЦПК України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Як вбачається з тексту скарги та пояснень, наданих в судовому засіданні, ОСОБА_1, являючись боржником у зведеному виконавчому провадженні №34691957 намгалася оскаржити оцінку майна в судовому порядку, хоча і шляхом звернення до невідповідного суду, а тому не можно вважати, що нею було пропущено строк для подання скарги.

Таким чином, клопотання заступника начальника Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447- 450,353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання заступника начальника Заводського ВДВС м.Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя підпис ОСОБА_6

З оригіналом згідно

суддя