АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Кулікової С.В.

суддів Кравець В.А., Лапчевської О.Ф.

при секретарі Осінчук Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Валендюка ВладиславаСергійовича про повернення банківських вкладів,

Справа № 761/23186/16-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/699/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кулікова С.В.
встановила:

у червні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 76 806, 22 доларів США у гривневому еквіваленті за офіційним обмінним курсом НБУ станом на дату постановлення рішення, 197 033 грн. 41 коп. та 5 788 грн. 93 коп.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначала, що 17 листопада 2014 року уклала з відповідачем договори банківського вкладу (депозиту) №300131/132724/370-14 «Стандарт» на суму вкладу 164 924 грн. 82 коп.; №300131/132733/370-14 «Стандарт» в іноземній валюті на суму вкладу 60 734, 59 доларів США та № 300131/132747/370-14 «Стандарт» в іноземній валюті на суму 15 703, 28 США.

Позивач стверджувала, що строки дії договорів закінчились і частину від зазначених сум вона отримала згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах граничного відшкодування, проте інша частина грошових сум відповідачем повернута не була. Залишок належних їй грошових коштів був перерахований на рахунки, з яких вона позбавлена можливості їх отримати.

Згідно банківських виписок залишок належних їй грошових сум становить 76 806, 22 доларів США за рахунками у іноземній валюті; 164 924 грн. 82 коп. за рахунком НОМЕР_1, 1 537 грн. 63 коп. за рахунком НОМЕР_2, 24 274 грн. 32 коп. за рахунком НОМЕР_3, 6 296 грн. 64 коп. за рахунком НОМЕР_4.

Позивач зазначала, що дії відповідача, направленні на ухилення від повернення вкладу порушують її права, а Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не визначає запровадження тимчасової адміністрації підставою звільнення банку від виконання своїх зобов'язань у договірних відносинах із вкладниками.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2017 року в позові відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача посилається на невідповідність рішення суду нормам матеріального та процесуального права та неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, оскільки за наявності не припиненого зобов'язання між сторонами, порушення зобов'язаною стороною майнових прав вкладника щодо користування та розпорядження грошима, які були передані банку на виконання умов договору банківського вкладу, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції, ст. 3 ЦПК України і ст. 15 ЦК України, виключається відмова судом у захисті порушених прав вкладників.

На думку представника позивача, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» порядком виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, реалізується положення Закону про нездійснення примусового стягнення коштів, а не шляхом відмови у позові вкладника до банку і у разі встановлення порушення, невизнання чи оспорення його прав та позбавлення останнього права на судовий захист.

Крім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважає, що Закон не встановлює підстав припинення майнових прав вкладників на зазначені кошти, оскільки це може тлумачитися як порушення державою гарантій мирного володіння майном, передбачених статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи позивач та її представник (114, 115) в судове засідання не з'явились, представник позивача направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_6, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 17 листопада 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 було укладено: договір № 300131/132724/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти на вкладний рахунок в сумі 164 924 грн. 82 коп. на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 25,50% річних (а.с. 4-5); договір № 300131/132733/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок в сумі 60 734 долари США 59 центів на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 13% річних (а.с. 6-7); договір №300131/132747/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в іноземній валюті, згідно якого ОСОБА_1 внесла, а банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок в сумі 15 703 долари США 28 центів на строк з 17 листопада 2014 року до 22 листопада 2015 року, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 13% річних (а.с. 8-9).

Також на ім'я позивача було відкрито рахунок НОМЕР_3 для отримання соціальних виплат (пенсії), на якому знаходилась сума коштів 5 788 грн. 93 коп.

Постановою Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк» Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17 вересня 2015 року № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», згідно якого у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року, включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року (а.с. 32-33).

17 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» (а.с. 34).

На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року № 230 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» та делегування повноважень ліквідатора Банку (а.с. 35).

Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1703 від 1 вересня 2016 року «Про зміну уповноваженої особи на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит»» відсторонено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» ОСОБА_7 з 04 вересня 2016 року, призначено уповноваженою особою Фонду та делеговані всі повноваження ліквідатора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Валендюка Владислава Сергійовича з 05 вересня 2016 року (а.с. 37).

12 січня 2016 року позивач отримала гарантовану суму відшкодування в розмірі 200 000 грн. 00 коп., також позивача включено до реєстру кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 1 948 437 гривень 21 коп.

Згідно з частиною 3 статті 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до абзацу першого частини першої, пунктів першого, другого, п'ятого частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

За змістом пункту першого частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

За змістом частини 1 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року, фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Не спростовують правильного висновку суду посилання представника позивача на те, що встановленим Законом України «Про виконавче провадження» порядком виконання судових рішень про примусове стягнення коштів з банку, в якому запроваджена тимчасова адміністрація, реалізується положення Закону про нездійснення примусового стягнення коштів, а не шляхом відмови у позові вкладника до банку і у разі встановлення порушення, невизнання чи оспорення його прав та позбавлення останнього права на судовий захист, оскільки Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що Закон не встановлює підстав припинення майнових прав вкладників на зазначені кошти, оскільки це може тлумачитися як порушення державою гарантій мирного володіння майном, передбачених статтею 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободневідповідність Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Конституції України, статтею 41 якої визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не позбавляють вкладників банків їх грошових вкладів, внесених до банків, які ліквідуються у встановленому законом порядку, а встановлюють інший порядок та черговість повернення грошових коштів, яким позивач скористалась, отримавши 12 січня 2016 року 200 000 грн. та звернувшись до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з вимогою про включення її до реєстру кредиторів.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин та згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

Дата виготовлення повного тексту постанови 22 січня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 8 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: