Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 398/1165/17
№ провадження 22-ц/781/113/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
Доповідач Дьомич Л. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.02.2018 року Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Дуковського О.Л.; Єгорової С.М.

учасники справи:

позивач - Олександрійське об'єднане управління Пенсійного

фонду України Кіровоградської області;

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року у складі судді Нероди Л.М. за позовом Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

В С Т А Н О В И ЛА:

У квітні 2017 року Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у вигляді переплати пенсії за віком, яка виникла за період з 17 січня 2013 року по 13 лютого 2013 року в сумі 847,65 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що протоколом управління від 06 березня 2013 року за № 189 ОСОБА_2 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (список № 1) починаючи з 17 січня 2013 року (з дня наступного після досягнення пенсійного віку - 50 років).

Проте, на дату досягнення відповідачем пенсійного віку (50 років - 16.01.2013 року) він не мав необхідного загального страхового стажу - 20 років, що не відповідало вимогам п. «а» ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення».

12 лютого 2013 року ОСОБА_2 відповідно до Порядку добровільної участі у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування громадян України, які працюють за межами України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.03.2009 року за № 10-1, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.04.2009 року за № 313/16329 (що був чинним на момент призначення пенсії відповідачу) уклав договір за № 182 про Добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

На підставі пункту 3.3. Договору відповідач сплатив страхові внески за попередній період з 01 січня 2004 року по 28 лютого 2009 року (недостатній до 20 років страховий стаж).

Право на призначення пенсії за віком по списку № 1 у відповідача виникло з дати звернення за призначенням пенсії, а саме з 14 лютого 2013 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 в період з 17 січня 2013 року по 13 лютого 2013 року не мав права на отримання пенсії за віком по списку № 1, у нього виникла переплата пенсії за вказаний період в розмірі 847,65 грн., що підтверджується рішенням управління від 24 грудня 2015 року за № 54 про утримання надміру виплачених сум пенсій.

Вказана сума переплати в добровільному порядку відповідачем не повернута у зв'язку з чим виникла необхідність у стягненні надміру виплачених коштів у судовому порядку.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Олександрійське об'єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, судом не враховано, що вищевказана переплата пенсії виникла саме через рахункову помилку Управління при визначенні права на пенсію відповідача, яка підлягає безумовному поверненню. Кошти, які помилково виплачені відповідачу мають цільовий характер і спрямовані на здійснення пенсійних виплат, а отже з метою захисту інтересів держави в особі Пенсійного фонду України, мають бути відшкодовані відповідно до норм чинного законодавства.

Апеляційне провадження відкрито 19 грудня 2017 року. Розгляд справи призначено на 14 лютого 2018 року. Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за наступного.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Попередньою редакцією ЦПК передбачалось, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (в редакції до 15.12.2017 року). Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин (в редакції до 15.12.2017 року).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що зловживань з боку відповідача, подання ним недостовірних даних, недобросовісність набуття отриманих коштів, які є пенсійною виплатою не встановлено, як і не встановлено рахункової помилки при призначені йому пенсії.

Вказаний висновок відповідає обставинам справи, яким суд дав належну правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Олександрійському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах (список №1).

12 лютого 2013 року, у зв'язку з тим, що на дату досягнення 50 років (16 січня 2013 року) ОСОБА_2 не мав необхідного загального страхового стажу між ним та управлінням Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі укладено договір про добровільну участь у системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Згідно якого застрахована особа сплачує розраховані Пенсійним фондом страхові внески за попередні періоди з 01 січня 2004 року до 28 лютого 2009 року в сумі 7617,48 грн. однією сумою протягом 10-ти днів з моменту підписання договору (а.с.7-8).

14 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі із заявою при призначення йому пенсії за віком (а.с.4).

Пенсія відповідачу згідно протоколу управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі № 189 від 06 березня 2013 року нарахована та виплачується з 17 січня 2013 року (а.с.9).

Відповідно до розпорядження управління Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі № 188605 від 04 грудня 2015 року розрахунок та виплата пенсії ОСОБА_2 проводиться з 14 лютого 2013 року (а.с.10).

Згідно листа управлінням Пенсійного фонду України в м. Олександрії та Олександрійському районі № 10150/04-26 від 07 грудня 2015 року, за результатам перевірки пенсійної справи ОСОБА_2 виявлено переплату пенсії в сумі 847,65 грн. за період з 17 січня 2013 року по 13 лютого 2013 року, яка виникла у зв'язку з невірним визначенням дати права на пенсію за віком по списку № 1. Оскільки право на призначення пенсії за віком по списку № 1 відповідач набув з дати звернення за призначенням пенсії, тобто з 14 лютого 2013 року (а.с.11).

Пунктом 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, за загальним правилом безпідставно набута пенсія не підлягає поверненню, але закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Недобросовісність з боку одержувача пенсії, як підстава для цивільно-правової відповідальності перед органом, що її призначив, також передбачена ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Однак добросовісність набуття права на майно презюмується.

Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум покладається на сторону, яка вимагає повернення коштів.

Безпідставно набуті кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», до лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленням помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Суд першої інстанції на підставі наданих доказів дійшов правильного висновку про відсутність правових підставі для встановлення факту призначення та виплати ОСОБА_2 пенсії надміру внаслідок зловживання з його боку чи внаслідок надання страхувальником недостовірних даних на час нарахування чи перерахунку пенсії.

Олександрійським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Кіровоградської області у добровільному порядку здійснювалися виплати пенсії відповідачу. Належних та беззаперечних доказів наявність рахункової (лічильної) помилки, допущеної відповідальними особами Управління внаслідок неправильного здійснення арифметичних підрахунків через невміння, неуважність чи інших суб'єктивних причин суду також не надано.

Позивач не виконав свій процесуальний обов'язок, встановлений положеннями цивільно-процесуального законодавства України, і не надав суду актів службового розслідування даного випадку з відповідними висновками чи інших допустимих доказів.

Доводи позивача щодо застосування до даних правовідносин положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», як підставу для повернення надміру виплачених сум пенсії не знайшли свого підтвердження. Оскільки позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача безпідставно одержаних коштів.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права, а відтак є незаконним.

Переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими як з юридичним фактом пов'язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилався, не є достатніми для висновку про стягнення переплаченої суми пенсії.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо недоведеності позивачем фактів порушення його прав, свобод та інтересів, виходячи з визначених ст. 2 ЦПК України завдань цивільного судочинства правомірно відмовив у задоволенні позову. Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Олександрійського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс виготовлено 16.02.2018 р.

Головуючий:

Судді: