Справа № 359/2412/18
Провадження № 2/359/1557/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» серпня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю представника позивача -

органу опіки та піклування

Бориспільської міської ради - Федоренко В.В.,

третьої особи - ОСОБА_2,

малолітньої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області в інтересах малолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2018 року орган опіки та піклування Бориспільської міської ради Київської області звернувся до суду з даним позовом, яким просили суд позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканку АДРЕСА_1( а.с. 1-3).

В обґрунтування позову зазначили, що відповідач ОСОБА_4 є матір'ю малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Зазначили, що ОСОБА_4 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 р. була засуджена до позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, внаслідок чого, малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі рішення виконкому міської ради від 28.12.2012 р. над малолітньою було встановлено опіку та призначено опікуна ОСОБА_2 Зазначили, що відповідач після звільнення з місць позбавлення волі, не звернулася до органу опіки та піклування про повернення їй малолітньої дитини. Однак, у грудні 2016 року відповідач звернулася до служби у справах дітей та сім'ї міської ради з повідомленням, що не має можливості виховувати свою малолітню дочку та утримувати її, у зв'язку з тяжким матеріальним станом та соціальною адаптацією, та не заперечувала щодо відібрання у неї дочки без позбавлення її батьківських прав. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2017 р. у відповідача була відібрання малолітня дочка ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав. У подальшому, 13.03.2018 р. відповідач звернулася до служби з заявою, якою не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно її дочки, оскільки вона не в змозі забезпечити дитину матеріально та надати їй належний розвиток та освіту. Внаслідок чого, рішенням виконавчого комітету міської ради від 20.03.2018 року, малолітня ОСОБА_3 визначена на виховання до дитячого будинку сімейного типу подружжя ОСОБА_2, де й виховується наразі. Тому вважають, що є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2018 (а.с.29) залучено для участі у справі, в якості третьої особи - ОСОБА_2, та відповідно до ст. 171 СК України малолітню ОСОБА_3

У судовому засіданні представник позивача, органу опіки та піклування Виконкому Бориспільської міської ради Київської області, Федоренко В.В. , позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, надала 31.07.2018 р. суду заяву (а.с.28), за змістом якої просила слухати справу у її відсутність та повідомила, що не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3

Третя особа ОСОБА_2 не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Малолітня ОСОБА_3 також не заперечувала щодо позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, третю особу, а також у порядку ст. 171 СК України, заслухавши пояснення залученої до участі у справі малолітньої ОСОБА_3, дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1( а.с.4). У графі «мати» вказано - ОСОБА_4, у графі «батько»- ОСОБА_6.

Відомості про батька записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст.135 СК України, що підтверджується довідкою відділу РАЦС Бориспільського МРУЮ Київської області № 26 від 30.06.2005 р. та відповідним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с.4-на звороті, 6).

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 17.12.2012 за № 1198 малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, було надано статус дітей позбавлених батьківського піклування, одинока мати яких, ОСОБА_4 відповідно до вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 засуджена до 5 років 2 місяців позбавлення волі за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України( а.с.13).

У подальшому, рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області № 1264 від 28 грудня 2012 року(а.с.9), над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено опіку та призначено, опікуном над малолітньою та її майном ОСОБА_2, яка проживає: АДРЕСА_2. Закріплено за малолітньою право на користування житлом опікуна.

З повідомлення Уманської виправної колонії УДПСт України в Черкаській області №17/5102 від 30.11.2016 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, дійсно відбувала покарання в Уманській виправній колонії УДПтС України в Черкаській області згідно вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.10.2012 року строком на 5 років 2 місяці позбавлення волі. 12.05.2016 р. відповідно до ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.05.2016 року ОСОБА_4 була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (а.с.7).

Встановлено, що відповідач ОСОБА_4 після звільнення з місць позбавлення волі не звернулася до органу опіки та піклування з заявою про повернення її малолітньої доньки, та не заявила про себе, як таку, що бажає виховувати дитину.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, від матері ОСОБА_4 відібрано малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 30 % мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду, з 06.02.2017 року до дня досягнення дитиною повноліття (а.с.11,12).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 129 від 20 березня 2018 року, було порушено питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, та вирішено погодити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав (а.с. 14).

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с.15), орган опіки та піклування вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Як зазначено у висновку, до служби у справах дітей та сім'ї міської ради ОСОБА_4 написала письмову заяву про те, що вона не заперечує щодо позбавлення її батьківського піклування відносно її дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як не має можливості належним чином виконувати свої батьківські обов'язки. ОСОБА_4 протягом року майже не цікавилася життям дитини та не має постійного місця роботи, у зв'язку з чим матеріально не може утримувати доньку, психологічно не готова її в подальшому виховувати.

Крім того, рішенням виконавчого комітету міської ради № 130 від 20.03.2018 року (а.с.16) малолітня ОСОБА_3 влаштована з 22.03.2018 року на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу подружжя ОСОБА_2.

Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачем ОСОБА_4 батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітньої доньки.

Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо своєї доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не має бажання займатися її вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітньої, ОСОБА_4 слід позбавити її батьківських прав.

При пред'явленні позову орган опіки та піклування виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223, 258,259,263-265,266,273, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м.Київ, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, батьківських прав відносно малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м.Київ, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 25.05.2004 року Деснянським РУ ГУ УМВС Ураїни в Київській області, судовий збір на користь держави в сумі 704 гривні 80 копійок (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

Позивач: Бориспільська міська рада Київської області, адреса: Київська область, м.Бориспіль, вул.Київський шлях, 72.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженку м.Київ, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий 25.05.2004 року Деснянським РУ ГУ УМВС Ураїни в Київській області.

Третя особа: ОСОБА_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлено 30 серпня 2018 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів