Справа № 2-6112/11
Номер провадження 4-с/643/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

при секретарі Горборуковій М.О.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО», на бездіяльність Головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3, зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

29.06.2017. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 щодо не застосування наслідків завершення виконавчого провадження ВП №32143163, а саме не зняття арештів, а також заборони відчуження з всього майна, відносно ОСОБА_1, (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1); зобов'язати головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 скасувати всі арешти накладені на все майно ОСОБА_1, (адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1) в рамках виконавчого провадження ВІ1 №32143163; визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 про стягнення з боржника виконавчого збору від 09.04.2012 р. в рамках виконавчого провадження №32143163. В обґрунтування скарги зазначив, що в провадженні Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області знаходилося виконавче провадження ВП №32143163. Підставою відкриття даного провадження був виконавчий лист №2-6112 від 05.03.2012 року, виданий Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО». 02.04.2012 року постановою Московського ВДВС ХМУЮ в рамках виконавчого провадження №32143163 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). 08.12.2014 року постановою Московського ВДВС ХМУЮ в рамках виконавчого провадження №32143163 було накладено арешт на все майно що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1). 02.04.2015 року постановою головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві, в рамках виконавчого провадження №32143163, виконавчий лист №2-6112 від 05.03.2012 року було повернуто стягувачеві - ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» на підставі п.4 ч.І ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (стягувач не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій). Таким чином, виконавче провадження ВП №32143163 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» відкрите на підставі виконавчого листа №2-6112 від 05.03.2012 року було завершене. Відповідно до положень п. п. 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року (в редакції чинної на момент винесення постанови), якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого орган державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Таким чином, головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 всупереч п. п. 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, не було скасовано арешти накладені на все майно ОСОБА_1 постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2012 року та від 08.12.2014 в рамках виконавчого провадження №32143163 після повергнення виконавчого документа стягувану.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинної на момент винесення постанови) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно пп. 4.10.1 п.4.10 розділу 4 Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158 ( в редакції чинної на момент винесення постанови) у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 Закону , крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, згідно із статтею 40-1 Закону припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених Законом.

Тобто, як вбачається з вище викладених норм, у разі прийняття постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, державний виконавець зобовязаний зняти всі арешти накладені на майно боржника, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення та зазначити у такій постанові про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту постанови про закінчення виконавчого провадження від 02.04.2015 року в рамках виконавчого провадження 32143163, вище вказаних наслідків - скасування арешту, накладеного на майно боржника у виконавчому провадженні, не зазначено. Таким чином, проаналізувавши вище викладені обставини, враховуючи, що на час повернення виконавчого документа стягувану головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3В не скасовано арешти майна ОСОБА_1 та заборону на його відчуження, можна дійти висновку, що необхідним є зобов'язати головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3В вчинити дії, направлені на скасування арешту майна ОСОБА_1, а також заборони на його відчуження.

Крім того, 02.04.2012 року головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №32143163 на підставі виконавчого листа №2-6112 від 05.03.2012 року виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО».

09.04.2012 року постановою головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3, в рамках виконавчого провадження №32143163, було стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі 10202,99 грн.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Згідно з приписами статті 32 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

З моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і до моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, передбачені статтею 32 Закону.

Постанова головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання рішення, а отже постанова про стягнення з боржника виконавчого збору є незаконною та такою, що прийнята з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, заявник просив поновити йому строк на подачу скарги на бездіяльність головного державного виконавця Московського ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3, оскільки про своє порушене право, а саме про те, що після повернення виконавчого документа стягувачу арешти на все належне майно заявника, накладені в рамках виконавчого провадження № 32143163 не було скасовано та про незаконну, на думку заявника, постанову про стягнення виконавчого збору лише 13.06.2017 року, після ознайомлення представником з матеріалами зазначеного виконавчого провадження.

Представник заявника ОСОБА_4, який діє на підставі виданої довіреності, направив суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності та надав письмові пояснення до скарги на бездіяльність державного виконавця.

Представник Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області головний державний виконавець Баранова В.В. направила суду заперечення на скаргу, в яких зазначила, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-6112 від 05.03.2012 року Московського районного суду м.Харкова про стягнення боргу з гр. ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПР» суму боргу у загальному розмірі 102029,90 грн. 02.04.2012 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження вищевказаного виконавчого документа. Копії постанов про відкриття виконавчого провадження були передані до канцелярії відділу та направлені сторонам за вих. 27283, 27284. 09.04.2012 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. В ході примусового виконання виконавчого листа 02.04.2012 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 02.04.2012 постанова була направлена до БТІ та сторонам виконавчого провадження за вих. № 27288, 27289, 27290. До відділу надійшов лист з КП «БТІ» в тому, що постанова від 02.04.2012 про накладення арешту на майно ОСОБА_1 (18.07.1979 р.н.) прийнята до відома та надана до матеріалів інвентаризаційної справи за адресою :м.Харків, вул. Світла,6.39,кв.118. 02.04.2015 відповідно до п.4, ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції до 05.10.2016) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Стаття 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) регламентує, що наслідками завершеного виконавчого провадження є: у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі ст.48 закону), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. 05.10.2016 набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Прикінцевими та перехідними положеннями розділу XIII визнано такими, що втратили чинність з дня набрання чинності Законом. В задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця просила відмовити у повному обсязі.

Заінтересована особа ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» про час та місце розгляду справи повідомлялися належним, на неодноразові виклики до суду не зявилися, причину неявки не повідомили. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Московського ВДВС м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходилося виконавче провадження ВП №32143163, відкрите на підставі виконавчого листа № 2-6112 від 05.03.2012 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО».

02.04.2012 року постановою головного державного виконавця Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції відкрите виконавче провадження №32143163 на виконання зазначеного виконавчого листа (а.с.7).

02.04.2012 року постановою головного державного виконавця Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №32143163 накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.10).

Постановою державного виконавця Баранової В.В. від 09.04.2012 року ВП № 32143163 стягнуто з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 10202 грн. 99 коп. (а.с. 8).

08.12.2014 року постановою Московського ВДВС ХМУЮ в рамках виконавчого провадження №32143163 було накладено арешт на все майно що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) (а.с.11).

02.04.2015 року постановою головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві, в рамках виконавчого провадження №32143163, виконавчий лист № 2-6112 від 05.03.2012 року було повернуто стягувачеві - ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО» на підставі п.4 ч. 1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 р.) - стягувач не здійснює авансування витрат на проведення виконавчих дій (а.с. 12).

Таким чином, виконавче провадження ВП №32143163 про стягнення з ОСОБА_1

боргу на користь ПАТ «ОСОБА_2 ДНІПРО», відкрите на підставі виконавчого листа

№ 2-6112 від 05.03.2012 року було завершене.

Відповідно до положень п. п. 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року (в редакції, чинній на момент винесення постанови), якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого орган державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Таким чином, головним державним виконавцем Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 всупереч вимог п. п. 4.10.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, не було скасовано арешти, накладені на все майно ОСОБА_1 постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2012 року та від 08.12.2014 в рамках виконавчого провадження № 32143163 після повергнення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 р.), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 р.) передбачалося, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 924/205/13-г.

Згідно з приписами статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 р.), заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

З моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження і до моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу державним виконавцем не вчинялися дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду, передбачені статтею 32 Закону.

Постанова головного державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем будь-яких заходів примусового виконання рішення, а отже суд вважає постанову про стягнення з боржника виконавчого збору протиправною та такою, що прийнята з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим поновити ОСОБА_1 строк на подачу скарги на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 та задовольнити скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 258-261, 268, 447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу скарги на бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 щодо не застосування наслідків завершення виконавчого провадження ВП № 32143163, а саме не зняття арештів, заборони відчуження з всього майна, стосовно ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1).

Зобовязати головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 скасувати всі арешти, накладені на все майно ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_1).

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору від 09.04.2012 р. в межах виконавчого провадження № 32143163.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Повна ухвала суду складена 12 лютого 2018 року.

Суддя Харченко А.М.