Справа №751/4920/18
Провадження №2-о/751/134/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

за участю секретаря Чвірової О.О.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_3, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

Встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання разом з матірю - ОСОБА_5, яка померла 08.10.2010 року, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, та встановлення факту прийняття спадщини після померлої 08.10.2010 року ОСОБА_5.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.10.2010 року померла її мати ОСОБА_5. Після смерті матері відкрилася спадщина, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За життя мати склала заповіт на ім»я заявника та внука ОСОБА_3. Згідно довідки Деснянської районної у м. Чернігові ради від 07.05.2018 на день смерті матері 08.10.2010 року заявник проживала разом з нею. Однак, при зверненні до нотаріуса заявниці було повідомлено, що оскільки вона не мала зареєстрованого місця проживання разом зі спадкодавцем на час її смерті, тому для відкриття спадщини і отримання свідоцтва про право на спадщину потрібно звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у звязку з чим звертається до суду з даною заявою.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, про день та час проведення судового засідання повідомлено належним чином, надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності заінтересованих осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона з померлою водночас отримали квартири за адресою: м. Чернігів, вул. Гонча, буд. 76. Заявник була заміжня, але постійно приходила до матері, а з 2004 року фактично проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, бо постійно доглядала матір, а потім ховала. Після смерті ОСОБА_5 так і залишилася проживати у її квартирі.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона живе у квартирі АДРЕСА_2. ОСОБА_5 була її сусідкою, а ОСОБА_2 її донька, яка з 2004 року постійно проживала і доглядала за матірю. В 2010 році ОСОБА_5 померла.

Вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом встановлено, що матірю заявниці по справі ОСОБА_2 була ОСОБА_5, яка померла 08.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після смерті матері відкрилася спадщина на майно померлої квартиру АДРЕСА_3 (а.с.6-7).

Як вбачається із заповіту від 30.09.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати, і на що вона за законом матиме право заповіла дочці ОСОБА_2 та внуку ОСОБА_3, в рівних частинах кожному (а.с.8).

Згідно довідки № 396 від 07.05.2018 року, виданої Деснянською районною у м. Чернігові радою, ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на день смерті її матері ОСОБА_5, 08.10.2010 року, проживала разом з матірю, вони вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно інформації наданої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 30.10.2018 № 619/01-16 спадкова справа після смерті ОСОБА_5, померлої 08.10.2010 року, не заводилася.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, так як вважала себе фактично такою, що прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на день її смерті, доглядала за нею, здійснила її поховання, даний факт підтверджується також показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 даних в судовому засіданні.

Частина 1 статті 1221 Цивільного кодексу України передбачає, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частиною 2 статті 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має юридичне значення, оскільки встановлення зазначеного факту забезпечить реалізацію права на спадщину.

На підставі вище викладеного, суд вважає про наявність достатніх доказів на підтвердження факту постійного проживання спадкоємця ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тому вимоги заявника в цій частині підлягають задоволенню, оскільки даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено. Водночас, враховуючи розяснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008, суд дійшов висновку, що в частині задоволення вимог ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 235, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 315-319, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1), заінтересовані особи ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_2), приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (місце знаходження: м. Чернігів, вул. Коцюбинського, 51), про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 постійно проживала з спадкодавцем - матірю ОСОБА_5, яка померла 08.10.2010, на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1.

В частині задоволення вимог ОСОБА_2 встановлення факту прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Повний текст рішення суду виготовлено 02.11.2018.

Головуючий - суддя І. В. Цибенко