Справа № 489/641/18
Номер провадження 2/489/1116/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Супрун Т.О.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Вікінг-Дено-Плюс» про визнання договору трудовим, стягнення заробітної плати та компенсацію моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2018 року ОСОБА_2Я звернувся до ПП «Вікінг-Дено-Плюс» з позовом, яким просив визнати договір трудовим, стягнути з останнього заробітну плату в розмірі 3 200 грн. 00 коп. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 грн. 00 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що:

- 01.09.2017 року між сторонами був укладений цивільно-правовий договір, відповідно умов якого він взяв на себе зобовязання здійснювати охорону обєктів відповідача;

-укладений між сторонами договір має правову природу не цивільно-правового, а трудового договору;

-на час звільнення позивача відповідач не здійснив виплату заробітної плати, тому на даний час має перед ним заборгованість по заробітній платі;

-внаслідок неправомірних дій відповідача з невиплати заробітної плати йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 500,00 грн.

Згідно наданих заперечень відповідач вказував, що:

-укладений між сторонами договір має ознаки не трудового, а цивільно-правового договору;

-кошти, які підлягали до сплати позивачу по закінченню дії договору мали складати не 3 200 грн. 00 коп., а суму, розраховану у відповідності до обсягу виконаних останнім робіт, визначеного в Акті прийому-передачі;

-по закінченню дії договору між сторонами за домовленістю був проведений розрахунок на підставі погоджених умов;

-вимоги позивача про стягнення моральної шкоди є безпідставними у звязку з відсутністю доведеності порушення його прав з боку відповідача.

Згідно Ухвали від 20.02.2018 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.04.2018 року, 17.05.2018 року, 30.08.2018 року відкладено розгляд справи у підготовчому провадженні. 25.09.2018 року Ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено її розгляд по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Встановивши фактичні обставини, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого.

01 вересня 2017 року між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Вікінг-Дено-Плюс» укладений цивільно-правовий договір № 010917/1-к для надання послуг охорони обєктів.

Згідно з п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає, Виконавець бере на себе зобовязання в строк договору виконувати такі послуги: нагляд за обєктом, що охороняється, контроль вносу/виносу (ввозу/вивозу) товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ), патрулювання території обєкту, перевірка цілісності обєкта та наявності замків та інших замикальних пристроїв на приміщеннях з ТМЦ, здійснення контрольно-пропускного режиму, контролювання навантаження/розвантаження та рух ТМЦ на території, пломбування складських приміщень, цистерн, банків, контейнерів, дбайливе та уважне ведення обєктових журналів, затримання, порушників які посяг угнули на матеріальні цінності обєкту, застосування заходів для відбиття нападу шляхом застосування службового собаки, зброї та інших спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони.

Відповідно до п. 2.1 Договору вбачається, що замовник по закінченню надання послуг, на підставі підписання акту виконаних робіт зобовязується здійснити оплату послуг (робіт) згідно суми вказаної в акті виконаних робіт виконавцю у термін не пізніше 20 банківських днів з дня прийняття замовником наданих послуг (робіт) по акту виконаних робіт за умови повернення усіх ТМЦ отриманих у замовника.

Відповідно до пункту 2.2 Договору вбачається, що із суми винагороди виконавця, згідно чинного законодавства, замовник, який є податковим агентом по відношенню до нарахуваного доходу виконавцю, зобовязаний утримати: військовій збір 1,5% і податок з доходів фізичних осіб в розмірі 18%. Також на суму винагороди виконавця згідно з чинним законодавцем замовник нараховує та сплачує єдиний соціальний внесок до Пенсійного фонду у розмірі 22%.

Позивач наполягає на тому, що вказаний договір містить ознаки трудового, оскільки предметом договору про надання послуг є виконання роботи охоронця, без визначення конкретного виду послуг, що надавались позивачем, як охоронцем та кінцевого результату таких послуг, що підтверджується копією договору про надання послуг. Також позивач зазначає, що він відпрацював 21 день.

Відповідно до умов договору зазначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи та не підлягає під дію трудового розпорядку, не має права на отримання допомоги по соціальному страхуванню, не сплачує страхові внески на загальнообовязкові державні соціальне страхування у звязку з втратою працездатності та на випадок безробіття. Оплата праці здійснюється на підставі акту - виконаних робіт, який підписується обома сторонами.

В матеріалах справи міститься розрахунково-платіжна відомість ОСОБА_2, видана ПП «Вікінг-Дено-Плюс» за вересень 2017 року, з якої вбачається, що останній працював на посаді сторожа та фактично відпрацював у вересні місяці 5 годин.

Також з розрахунково-платіжної відомості вбачається, що нарахований посадовий оклад працівника складає 150,00 грн. з урахуванням податку на доходи фізичних осіб 29 грн. 25 коп.

Відповідно до відомостей на виплату грошей №НЗП-000028 від 09.10.2017 року за вересень 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 була нарахована заробітна плата та він її отримав.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заробітної плати необхідно відмовити,оскільки наявність заборгованості у вказаному позивачем розмірі не доведено.

Відповідно до умов Договору оплата праці здійснюється на підставі акту виконаних робіт № 1 від 09.10.2017 року, про те, що послуги (роботи) передбачені договором № 010917/1-к від 01.09.2017 року виконавцем були не надані, а замовником не прийняті, враховуючи обсяг та кількість наданих послуг сторони дійшли до згоди, що винагорода виконавця складає 150 грн. 00 коп., із врахуванням аналогів. Під даним актом міститься підпис замовника та виконавця, про що останній був повідомлений.

Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається ст.629 ЦК України.

Аналізуючи умови договору про надання послуг від 01.09.2017, суд вважає, що він не носить ознак трудового, доказів протилежного позивачем не надано. Через що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині визнання договору трудовим.

Відповідно до ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтерес.

Відповідно до ч.1ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно із ч.1ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами судам роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В даному випадку позивачем жодним чином не конкретизовано, в чому саме полягала моральна шкода, надані лише загальні наукові визначення можливих складових такої шкоди, а також визначення з різних нормативних актів щодо змісту моральної шкоди. Наявність окремих можливих обєктивних проявів моральної шкоди у вигляді будь-яких фізичних страждань та хвороб з наданих позивачем доказів не вбачаються.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Вікінг-Дено-Плюс» про визнання договору трудовим, стягнення заробітної плати та компенсація моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ленінський районний суд м. Миколаєва або безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

Відповідач Приватне підприємство «Вікінг-Дено-Плюс», , юридична адреса: м. Миколаїв, вул. Шевченка,16.

Повне судове рішення складено 02.11.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова