Провадження №2/263/446/2018
31 січня 2018 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:
головуючого судді Шевченко О.А.,
при секретарі Лапоног Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги,
Управління соціального захисту населення Центрального району Маріупольської міської ради (далі Управління) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь Управління надмірно сплачених грошових коштів адресної допомоги у розмірі 3507, 48грн. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що згідно заяви ОСОБА_1 від 14.01.2016р., відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», останній призначено щомісячна адресна допомога як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України у розмірі 210,00грн. щомісячно з 01.12.2015 року по 29.01.2016 рік, у розмірі 442,00грн. щомісячно з 05.01.2015 року по 29.03.2017рік щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За результатом перевірки було встановлено, що у ОСОБА_1 з 16.07.2016 року на підставі права власності належить 33/100 частки житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою у відмові у призначені щомісячної адресної допомоги. Загальна сума безпідставно виплачених відповідачу коштів становить 3507,48грн. У звязку з наданням ОСОБА_1 недостовірної інформації, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги у розмірі 3507,48 грн.
Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.
Судом встановлено, що відповідно до довідки від 04.11.2015р. за № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перебуває на обліку осіб, які є особами, переміщеними з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.
Згідно з заявою від 14.01.2016р. ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, зазначивши про відсутність у ані у неї, а ні у членів її родини немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО.
Рішенням Управління від 17.07.2017р. ОСОБА_1 призначена допомога переміщеним особам на проживання у розмірі 442,00грн., яка згідно протоколу розрахунку надмірно сплачених коштів виплачувалась щомісячно з 01.12.2015року по 29.01.2016р.

За результатами проведеної перевірки та Інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, було встановлено, що відповідачці з 16.07.2016 року на підставі права власності належить 33/100 частки житлового приміщення, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Будівельників,б. 99, кв.124 .

Рішенням Управління від 17.07.2017р. ОСОБА_1 знято з обліку осіб, яким надається щомісячна адресна допомога як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та стягнути надмірно сплачені Управлінням кошти за період з 01.08.2016р. по 29.09.2016р., з 30.09.2016 року по 29.03.2017 року. Дане рішення було отримано відповідачем.

Управлінням на адресу відповідача було направлено лист 12.09.2017р. з викладенням усіх обставин та запропоновано зявитися до Управління з метою вирішення виниклого питання.

На день звернення до суду відповідей від ОСОБА_1 Управління не отримувало.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі Порядок), затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Згідно з п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО.

Згідно з п. 11 Порядку уповноважений представник сім'ї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Враховуючи те, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто із членів сімї має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, але всупереч зазначеному відповідач, маючи на депозитному рахунку грошові кошти, розмір яких перевищує 10-кратинй розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, не повідомив про це Управління, звертаючись за адресною допомогою, суд вважає такі дії відповідача недобросовісними.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач отримував допомогу без достатньої правової підстави, добровільно суму отриманої допомоги не повернув Управлінню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 1212, 1215 ЦК України, п. п. 2, 6, 11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, ст. ст. 12, 3, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради виплачені бюджетні кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 3507грн. 48коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, на користь держави судовий збір у розмірі 1762 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А.Шевченко