Справа № 635/6863/17
Провадження № 2/635/723/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року

смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Токарєвої Н.М.,

при секретарі - Антонян М.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

представник позивача - ОСОБА_2,

діє на підставі нотаріально посвідченої

довіреності від 27.09.2017р.,

відповідач - ОСОБА_3 сільська рада

Харківського району Харківської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання причини пропуску подачі заяви про прийняття спадщини після померлого батька 07 січня 2017 року- Косенко ОСОБА_4 поважними та надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 07 січня 2017 року помер її батько ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, вона є єдиним спадкоємцем. У звязку із хворобою та проходженням лікування в період з червня 2017 року по жовтень 2017 року вона пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини після померлого батька. Звернувшись до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 нотаріуса в жовтні 2017 року із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку із пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2017 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 20 грудня 2017 року о 12 год. 00 хв.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Також, надала до суду клопотання про залучення письмових доказів, а саме: витягів зі Спадкового реєстру від 29 січня 2018 року, що є підтвердженням того, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Харківського району Харківської області через свого представника надала до суду заяву про слухання справи за відсутності представника, при прийнятті рішення поклалися на розсуд суду.

Суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне.

07 січня 2017 року помер ОСОБА_5, актовий запис про смерть № 05, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 571956.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯИ № 111502 батьком ОСОБА_7 (після укладення шлюбу ОСОБА_1, свідоцтво серії 111-ВЛ № 317105), зазначений ОСОБА_5.

Згідно довідки виконавчого комітету ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області від 27 вересня 2017 року № 1478 ОСОБА_5 був зареєстрований за адресою: Харківська область. Харківський район, с. Циркуни, вул. Підгорна, б. 23. На момент смерті був зареєстрований один.

Довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Циркуни від 13 жовтня 2017 року підтверджується, що позивач страждає на ряд захворювань та проходила амбулаторно лікування в період з 06.06.2017р. по 10.06.2017р.

Листом від 05 жовтня 2017 року № 95/02-17 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 надала ОСОБА_1 розяснення, про те, що оскільки вона не проживала разом з покійним батьком до дня смерті, не була зареєстрована за його адресою, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подала заяву про прийняття спадщини, то ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину, їй необхідно звернутись до суду із позовом про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру від 29 січня 2018 року № 50706871 інформація щодо відкриття спадкової справи у Спадковому реєстрі відсутня.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості одержання своєї частки спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, також і після спливу значного строку. Підставами для прийняття судом рішення про визначення спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, є визнання причин пропуску строку на прийняття спадщини поважними.

Відповідно до роз'яснень, даних у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ст. ст. 76, 77, 78-79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення по справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач відповідно до положень ст. 1270 ЦК України протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті батька, а саме у період з 07.01.2017р. по 07.07.2017р. мала подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Надана позивачем довідка про проходження амбулаторного лікування у червні 2017 року не обґрунтовує поважності причини пропуску на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, який помер 07 січня 2017 року, оскільки лікувалася не у стаціонарі, а амбулаторно та була вільна у своїх діях, до моменту початку лікування ОСОБА_1 мала пять місяців на звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори, а також після закінчення лікування мала три тижні на подання вказаної заяви.

А тому суд оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позивачем не надано належних доказів щодо поважності причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька, а тому заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір у звязку з відмовою у задоволенні заявлених вимог суд залишає за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Харківського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 640,00грн. (шістсот сорок гривень нуль копійок) залишити за рахунок ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до/або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Липецьким відділом УМВС України в Харківській області 15.04.1998р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 71, Харківського району Харківської області;

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Харківського району Харківської області, , зареєстроване у встановленому порядку місцезнаходження: с. Циркуни, вул. Соборна, б. 26, Харківського району Харківської області.

Повний тест рішення суду складено 06 лютого 2018 року.

Суддя Н.М. Токарєва