Справа № 196/24/18
№ провадження 2/196/64/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року смт. Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Зубій А.В.

при секретарі Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після померлої 18 травня 2010 року бабусі - ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з усіма господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Костичева, буд. 54 в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області.

На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що 18 травня 2010 року померла її бабуся ОСОБА_2. Ще раніше, 21 жовтня 1990 року помер її дідусь ОСОБА_3. Після смерті бабусі відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок із усіма господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Костичева, буд. 54 в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка під будинком не приватизована.

За життя її бабуся склала заповіт, згідно якого все своє майно вона заповіла її батькові - ОСОБА_4, який в установлений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але юридично не оформив своїх спадкових прав, так як помер 02 вересня 2015 року.

Стверджує, що єдиним спадкоємцем після смерті бабусі на даний час є вона і її дівоче прізвище ОСОБА_4. В установлений законом строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте отримала в цьому відмову через те, що в свідоцтві про право власності на житловий будинок її бабуся вказана як ОСОБА_5, а в свідоцтві про смерть - ОСОБА_2.

У зв'язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився. Від сільського голови Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, позов визнають у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України).

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно приписів ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Суд, перевіривши справу, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачем вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, так як позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої 18 травня 2010 року бабусі - ОСОБА_2; інший спадкоємець - батько позивачки ОСОБА_4 помер 02 вересня 2015 року; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли.

Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Із встановлених обставин випливає, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1266 Цивільного кодексу України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що маються законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Прийняти визнання відповідачем позову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем за законом після померлої 18 травня 2010 року бабусі - ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з усіма господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Костичева, буд. 54 в с. Могилів Царичанського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя А.В. ЗУБІЙ