Провадження № 22-ц/773/77/18 Категорія: 32 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання Галицька І.П.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

пр-ка позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що внаслідок злочинних дій відповідача, які стали причиною смерті її чоловіка ОСОБА_4 їй завдано моральну шкоду, яку просила відшкодувати у розмірі 2000000 грн..

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 100000 грн. моральної шкоди та в дохід держави 1000 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм процесуального права, просить це рішення змінити, стягнувши з відповідача ОСОБА_3 на її користь 2000000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений судом про день та годину розгляду справи відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, як особа, зареєстроване місце проживання або перебування якої невідоме, оскільки згідно повідомлення державної установи «Машівська виправна колонія (№9)» від 14.12.2017 року (а.с.56) ОСОБА_3 звільнений із цієї установи та вибув за адресою: АДРЕСА_1 , але за зазначеною адресою він судові повістки не отримує, у зв`язку із чим у апеляційного суду відсутні будь-які докази, що відповідач прибув і проживає або перебуває за зазначеною адресою.

Заслухавши позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Із матеріалів справи вбачається, що вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 грудня 2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.414 ч.2 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі. Цим вироком встановлено, що 21 листопада 2015 року ОСОБА_3 , як військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у приміщені розташування особового складу, не маючи на меті умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, при цьому усвідомлюючи властивості зброї як такої, що становить підвищену небезпеку для оточуючих, діючи з необережності, забувши, що попередньо до автомату ним приєднаний магазин із бойовими патронами, запобіжник переведений у положення «одиночний вогонь», патрон досланий у патронник, натиснув на спусковий гачок автомату та здійснив постріл, що заподіяло тілесне ушкодження солдату ОСОБА_4 у вигляді вогнепального кульового наскрізного поранення тулуба з ушкодженням шлунку, селезінки та лівої легені, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до смерті потерпілого (а.с.3-6, 11).

Згідно копії свідоцтва про одруження та копії вироку суду позивач, як дружина померлого була визнана потерпілою у кримінальному провадженні (а.с.7).

З урахуванням зазначених норм законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю чоловіка та батька їх малолітнього сина, що спричинило негативні емоції та переживання.

Також колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром моральної шкоди 100000 грн., який встановлений з урахуванням дійсних обставин справи, засад розумності та справедливості.

Посилання позивача на те, що судом не взято до уваги, що вона самостійно не зможе забезпечити своєму синові повноцінне навчання у вищому навчальному закладі і його утримання відхиляються апеляційним судом, оскільки ці обставини носять майновий характер і не можуть впливати на розмір відшкодування моральної шкоди.

Посилання позивача на таку підставу відшкодування моральної шкоди, як втрата нею довіри до Збройних Сил України із-за відсутності дисципліни в армії відхиляються апеляційним судом, оскільки відповідач не являється тим суб`єктом, на якого покладено відповідальність за належну дисципліну у Збройних Силах України.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції на підставі встановлених у судовому засіданні фактів, що підтверджуються належними доказами, правильно визначено правовідносини між сторонами і застосовано норми матеріального права, що регулюють ці правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: