Справа №173/1659/18
Провадження №2/173/956/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1

Відповідача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

12.07.2018 року до суду звернулась позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів до відповідача ОСОБА_2

06.09.2018 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 25 жовтня 2018 року.

В установлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

29.10. 2018 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 07.07.2004 року був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем у виконкомі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

В період спільного проживання та шлюбу у них народилося троє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З лютого 2015 року вони спільно не проживають. А 23.03.2018 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірваний.

06.08.2015 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 червня 2015 року та до досягнення старшою дитиною повнолітня. У подальшому рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25.01.2016 року припинено стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання двох дітей, так як діти в той період проживали з батьком та перебували на його утриманні.

На даний час позови до відповідача про стягнення аліментів нею не подавались.

З 2016 року діти проживають разом з нею у м. Дніпро, навчаються в школі та перебувають на її утриманні

Відповідач не надає кошти на утримання дітей. Тому всі витрати по утриманні дітей несе вона самостійно. В добровільному порядку про надання допомоги на утримання дітей з відповідачем домовитись не вдалось, що й стало причиною звернення до суду.

В судому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Просила їх задовольнити, давши пояснення що з 2016 року діти проживають з нею і перебувають на її повному утриманні. Щодо визначення розміру аліментів вона покладається на розсуд суду, але якби відповідач надавав їй хоч незначну допомогу, вона не подавала б позов про стягнення з нього аліментів..

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Посилаючись на те, що з нього на користь позивачки вже раз стягувались аліментина користь позивачки. Але вона залишила дітей йому, а сама отримувала аліменти. Аж доки він не звернувся до суду про припинення їх стягнення. Крім того на даний час він одружений вдруге та має дитину від спільного шлюбу з іншою жінкою.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно обставин викладених в позовній заяві, та пояснень позивача. судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.07.2004 року. Їх шлюб був зареєстрований у виконкомі Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про одруження.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких батьком дітей записаний відповідач.

З 2015 року сторони спільно не проживають. А 23.03.2018 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірваний, що підтверджено сторонами в судовому засіданні.

Судом встановлено, що на даний час діти проживають разом з позивачкою, що підтверджується довідками зі школи

Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку не надає. За таких обставин знайшов своє підтвердження факт порушення прав позивачки, щодо участі другого із подружжя в матеріальному забезпеченні дитини. З чого суд приходить до висновку, що існують підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, тобто для захисту права позивача відповідно обраного нею способу захисту порушених прав, з яким погоджується суд.

Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 182 СК України - При визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, ст. 183 СК України - Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України - Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенціїї ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789 ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного , розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя. необхідних для розвитку дитини.

Позивач бажає отримувати аліменти з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Тому суд вважає за потрібне прийняти рішення у відповідності до способу стягнення аліментів, обраному позивачем.

Судом встановлено, що відповідач працює. На своєму утриманні має ще одну малолітню дитину. Тому дані обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Доводи відповідача про те, що з нього стягувались аліменти на користь позивачки на утримання дітей. Але після їх стягнення позивач залишила дітей проживати з ним, що стало підставою для зверхня його до суду для припинення стягнення аліментів, не можуть бути підставою для звільнення його від сплати аліментів. Так як з 2016 року діти проживають з позивачко, що відповідачем не заперечується та підтверджується наданими позивачкою доказами.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, всі вищенаведені обставини та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей в єдиній твердій грошовій сумі 2000 грн., з наступною індексацією відповідно до закону Дана сума з урахування обов'язку матері матеріально утримувати дітей на думку суду буде необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини даного віку. Доказів про потребу дитини у матеріальному утриманні в більшому розмірі позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 12.07.2018 року. Тому аліменти на утримання дітей суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомостей про надання коштів на утримання за попередній період.

Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На основі ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України. керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Покровська (раніше Піонерська), 18 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, проживаючої за адресою: ж/м Сокіл, 7 кв. 20 м. Дніпро аліменти на утримання двох дітей: доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в єдиній твердій грошовій сумі 2000 ( дві тисячі ) грн., з наступною індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2018 року і до повноліття старшої дитини.

Після досягнення повноліття найстаршою дитиною повноліття, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: вул. Покровська (раніше Піонерська), 18 м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

Рішення допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 04.11.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 05.11.2018 року

Оприлюднене 05.11.2018 року

Дата набрання законної сили 04.12.2018 року