Справа № 682/3578/17
Провадження № 2/682/173/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мацюка Ю.І.,

за участю секретаря Хижавської О.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5, проте, в звязку з тим, що позивач проживає в іншому населеному пункті, не знала про смерть ОСОБА_5, тому пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася,направила до суду свого представника ОСОБА_4, який позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з викладених підстав, крім того, зазначив, що позивачем пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 не знала про факт смерті спадкодавця та існування заповіту, оскільки проживає в іншому населеному пункті, а тому не встигла у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Відповідачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи наявні про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають в повному обсязі.

Представник відповідача Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, проти позову не заперечують.

Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

ОСОБА_5 померла 15 жовтня 2013 року, що підтверджується даними копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 222106, про що зроблено актовий запис № 35.

За даними копії державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 113242, ОСОБА_5 була власником земельної ділянки розміром 1,39 га, яка розташована на території Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За даними копії заповіту від 21 серпня 2013 року ОСОБА_5 зробила заповідальне розпорядження на користь позивача ОСОБА_1 щодо права на земельну ділянку, яка належала ОСОБА_5 на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯБ № 113242.

За даними повідомлення державного нотаріуса після смерті ОСОБА_5 заведена спадкова справа № 165/2014.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Відомості про те, що нотаріусом вживались заходи щодо встановлення спадкоємців по заповіту, складеного ОСОБА_5 від 21 серпня 2013 року, та повідомлення їх про існування такого заповіту відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, згідно вимог ст. 1269, 1270 ЦК України, повинна була подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 проте, такої у передбачений законом строк не подала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Згідно правової позиції, що викладена Верховним Судом України у постанові № 6-1320цс17 від 23.08.2017 року, за наслідками перегляду судових рішень, внаслідок неоднакового застосування судами одних і тих же норм матеріального та процесуального права, при розгляді спорів про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини судам слід дослідити чи вчиняв нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

В судовому засіданні обєктивно встановлено, що виклик позивача ОСОБА_1 як спадкоємиці за заповітом після смерті ОСОБА_5 не здійснювався, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що позбавило обізнаності позивача про існування заповіту та відповідно можливості реалізувати своє право на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом строк.

Таким чином, позивач не подала заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з об'єктивних причин, оскільки не знала та не могла знати про смерть спадкодавця та існування заповіту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що причина, з якої позивач пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважною, а тому їй слід визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Позивач не порушує питання стягнення судових витрат на свою користь.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 1216-1223, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці села Клепачі Славутського району Хмельницької області, ІПН НОМЕР_1, додатковий строк терміном в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла15 жовтня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Мацюк Ю. І.