печерський районний суд міста києва
Д О Д А Т КО В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Цокол Л.І.,
при секретарі судових засідань - Захарченка В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві питання щодо ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21.06.2018 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

01.10.2018 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме просить вирішити питання про відшкодування судових витрат на користь відповідача, що пов'язанні з отриманням правничої допомоги адвоката у розмірі 13 тис. грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов'язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу.

У даному випадку представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 здійснювала адвокат ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги № 003 від 17.10.2017 року, ордеру серії КС № 339203, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження надання правової допомони, представником відповідача було надано суду попередній розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому вказаний опис наданих послуг, що складається з: зустріч, попередня консультація клієнта, узгодження правової позиції; збір доказів: отримання документів від ОСОБА_2 для формування правової позиції по справі, виготовлення копій документів; підготовка та подання заяви про застосування наслідків пропуску строку позовної давності; збір доказів: підготовка та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи; збір доказів: ознайомлення з матеріалами справи в приміщенні суду; представництво та захист інтересів в суді (відвідання судового засідання); підготовка та подача заяви про направлення поштової кореспонденції, загальна сума грошових коштів за наданні послуги становить 13 тис. грн. А також надано акт приймання-передачі наданих послуг від 28.02.2018 року про розрахунок витрат, які були понесені і можуть бути понесені адвокатом при наданні правової допомоги.

Так, як вбачається із розрахунку наданого представником, вартість одної години праці адвоката визначена у 1000 грн.

У матеріалах справи міститься розписка адвоката ОСОБА_4 про отримання 13 тис. грн. від ОСОБА_2 в рахунок оплати наданих правових послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, розподіляючи витрати, понесені відповідачем на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової допомоги № 003 укладений між ОСОБА_2 та адвокатом ОСОБА_4, опис наданих послуг та акт приймання-передачі наданих послуг та розписка про отримання грошових коштів в розмірі 13 тис. грн. в оплату посгул наданих адвокатом, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З опису наданих послуг вбачається, що вказані послуги надавались адвокатом за зустріч із клієнтом, отримання від нього документів, підготовка правової позиції, формування клопотання про ознайомлення із справою та заяви про направлення судової кореспондеції за визначеною адресою, ознайомлення із матеріалами справи, тобто фактично за своєю природою дані послуги не носять у собі надскладний характер виконаної роботи. Тому зазначені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 тис. грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 133, 137, 270 ЦПК Україи, суд, -

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (адреса: вул. Ковпака, 29, м. Київ, 03150, ) на користь ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1, 76006, РНОКПП НОМЕР_1) 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд ( а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Київського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І. Цокол