Справа № 206/728/18
Провадження № 2/206/475/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ

07.02.2018 на адресу суду надійшла дана позовна заява.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов, зокрема ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Дана позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана без додержання вимог викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача за позовом.

У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення ціни позову.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, що підтверджують вказані ним обставини у позові, а саме: доказів отримання відповідачем коштів у сумі 4450 грн. 00 коп. (розписка, додаткова угода до договору та інше).

У відповідності до п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено інформації щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Позовна заява не містить, також, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, що передбачено п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В той же час, позовна заява містить посилання на Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон про захист прав споживачів), як на підставу для звільнення від сплати судового збору (ст. 22).

Між тим, згідно преамбули Закону про захист прав споживачів встановлено, що даний закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. У відповідності до визначених термінів у вказаному законі виконавцем є суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Таким чином, захист прав споживачів у відповідності до Закону про захист прав споживачів може відбуватись лише за умови перебування виконавця у статусі субєкта господарювання. Так, ч. 1 ст. 56 Господарського кодексу України передбачено, що субєкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ГКУ громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Проте, як вбачається безпосередньо із поданої позовної заяви та додатків, долучених до неї (договір підряду, накладна) виконавцем послуг у даному конкретному випадку є фізична особа, яку позивач зазначив в якості відповідача, тобто особа, яка не має відношення до суб'єкта господарювання. Вирішуючи питання щодо розповсюдження Закону про захист прав споживачів на вказані відносини, суд виходить, також, з того, що, особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників і регулюються цивільним законодавством, зокрема Цивільним кодексом України (далі - ЦКУ). Учасниками цивільних відносин є, зокрема, фізичні особи та юридичні особи (ст. 2 ЦКУ), а підставами виникнення цивільних прав і обов'язків із дій осіб (фізичних і юридичних) є, зокрема, договори (ст. 11 ЦКУ), порядок укладення яких (залежно від видів визначених договором зобов'язань) регулюється окремими статтями ЦКУ. Зміст договорів цивільно-правового характеру становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільно-правового законодавства (ст. 628 ЦКУ). Договір підряду згідно із ЦКУ є різновидом цивільно-правового договору. Відповідно до статті 837 ЦКУ за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. В той же час, ст. 21 Кодексу законів про працю України визначено, що трудовий договір угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату. Також працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Отже, фізичні особи мають право виконувати роботу на підставі цивільно-правових договорів, які регламентуються Цивільним кодексом України, зокрема, договору підряду, визначення якого наведено у статті 837 Цивільного кодексу України. Таким чином, законодавцем передбачено можливість надання послуг, виконання робіт фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання. Враховуючи вищевикладене, та те, що Закон про захист прав споживачів регулює відносини між субєктами підприємницької діяльності та споживачами, а також укладення позивачем спірного договору підряду з фізичною особою не підприємцем, то відповідно - дія Закону про захист прав споживачів на відносини, що склались між сторонами не поширюється, а отже, уклавши договір з фізичною особою, позивач не має жодних гарантій щодо виконання роботи, передбачених Законом про захист прав споживачів, в тому числі, і щодо звільнення від сплати судового збору. В зв'язку із чим, позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду такі підтвердження. Суддя звертає увагу, що відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Для сплати судового збору повідомляю реквізити та відповідні ставки судового збору:

Отримувач коштівУДКСУ в Індустріальному районі м. Дніпра
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37989295
Банк отримувачаГУДКСУ у Дніпропетровській області
Код банку отримувача (МФО)805012
Рахунок отримувача0010
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Самарський районний суд м. Дніпропетровська (назва суду, де розглядається справа)

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір становить - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Суддя звертає увагу, що під час обчислення судового збору позивачем відповідна сума має вираховуватись з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2018 становить 1 762 гривень 00 копійок. Окрім того, суд, також, звертає увагу, що згідно із ч. ч. 2, 4, 9 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суддя, також, звертає увагу, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Враховуючи викладене суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 194, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу за позовом строк 10 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін у справі;

- зазначити ціну позову;

- зазначити докази, що підтверджують вказані позивачем обставини у позові, а саме: доказів отримання відповідачем коштів у сумі 4450 грн. 00 коп. (розписка, додаткова угода до договору та інше);

- зазначити інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- долучити докази сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Роз'яснити позивачу за позовом, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу за позовом.

Позивач може отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sm.dp.court.gov.ua.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя К.С. Маштак