Справа № 502/2114/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,

до

Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області

про

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 13.11.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, а 21.11.2017 року представник позивача надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить встановити факт належності ОСОБА_3 житлового будинку, який розташований за адресою: с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, вул. Виноградна, 3, визнати за позивачем право власності на житловий будинок за адресою: с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, вул. Виноградна, 3, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 26.12.2016 року.

З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що 26.12.2016 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на житловий будинок, розташований за адресою: Новоселівка Кілійського району Одеської області, вул. Виноградна, 3. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 09.10.2017 року позивачу надано додатковий строк у 3 місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3. Після отримання копії рішення ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з приводу оформлення прав на спадкове майно, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину а саме на, а саме на житловий будинок за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, оскільки в неї були відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.

В свою чергу померлий ОСОБА_3 мешкав за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3. Вказаний будинок входив до складу колгоспного двору. Рішенням другої сесії XXІІ скликання Новоселівської сільської ради від 24.01.1995 року ОСОБА_3 надано згоду на виготовлення технічної документації з передачі у приватну власність присадибної земельної ділянки за адресою: с. Новоселівка, вул. Комсомольська, 3 (нині вул. Виноградна, 3). Однак права власності на вказаний будинок спадкодавець за життя не оформив.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак від її представника на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить здійснити розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник Новоселівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої просить провести засідання без участі відповідача, а також зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

На підставі наданих письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно довідки № 573 від 07.11.2017 року, наданої Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлий 26.12.2016 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (колишня вул. Комсомольська, 3) з 1978 року до дня смерті. За вказаною адресою ОСОБА_3 проживав один. За відомостями виконавчого комітету Новоселівської сільської ради померлий заповіт не залишав.

Згідно довідки № 574 від 07.11.2017 року, наданої Новоселівською сільською радою Кілійського району Одеської області, житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, належить до складу колгоспного двору згідно записів по господарської книги Новоселівської сільської ради № 8 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № 363), членами вказаного колгоспного двору були: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З копії виписки з рішення другої сесії XXII скликання Новоселівської сільської ради від 24.01.1995 року вбачається, що ОСОБА_3 надано згоду на виготовлення технічної документації по передачі у приватну власність присадибної земельної ділянки, яка розміщена за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Комсомольська, 3, для будівництва й обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 2500 кв.м., ведення особистого селянського господарства - 1700 кв.м.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, складеного станом на 14.06.2017 рік, зазначений житловий будинок складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 123,4 кв.м., в тому числі житлової 66,4 кв.м., літ. Б гараж, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж убиральня, № 1-9, І надвірні споруди.

З довідки № 364 від 18.07.2017 року, виданої комунальним підприємством Кілійської районної ради «Районне бюро технічної інвентаризації», вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3 (колишня Комсомольська, 3), станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

До правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство, зокрема: спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору.

Відповідно до п. 2 ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_4 СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» земельні ділянки для будівництва індивідуальних житлових будинків надаються з земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду в безстрокове користування, а побудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовників.

З п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства будівництва від 24.05.2001 р. №127, вбачається, що для садибних, дачних та садових будинків не вважається самочинним будівництвом індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.

Крім того, згідно п. 3.1 розділу ІІІ Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України «Про затвердження Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж» від 13.06.2012 № 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, як не підлягають приймання в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів й правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.".

Згідно з ст.120 Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який діяв до 16.12.1993 року, колгоспний двір це сімейно-трудове обєднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до ОСОБА_4 Верховної ОСОБА_4 Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

З розяснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

З наведених обставин суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_3 житлового будинку, розташованого за адресою: с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, вул. Виноградна, 3, який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 123,4 кв.м., в тому числі житлової 66,4 кв.м., літ. Б гараж, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж убиральня, № 1-9, І надвірні споруди.

Згідно копії свідоцтва про народження ЧЄ № 596205 від 08.02.1952 року ОСОБА_5 народилась 21.01.1952 року, її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що було складено відповідний актовий запис № 116.

01.02.1971 року Новоселівської сільською радою Кілійського району Одеської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_8, про що було складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АБ № 136160 від 01.03.1971 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії ЯИ № 407796 від 09.04.1956 року ОСОБА_3 народився 23.03.1956 року, його батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про що було складено відповідний актовий запис № 11.

Відповідно копії свідоцтва про народження серії ІІ-ЖД № 426148 від 02.04.1979 року ОСОБА_9 народилась 22.02.1979 року, її батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_10, про що було складено відповідний актовий запис № 7.

З копії свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 001586 від 04.11.1995 року вбачається, що Новоселівською сільською радою Кілійського району одеської області 04.11.1995 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_9, прізвище дружини після укладення шлюбу ОСОБА_11, про що складено відповідний актовий запис за № 08.

26.12.2016 року помер ОСОБА_3, про що було складено відповідний актовий запис за № 684, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 469336 від 27.12.2016 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

В ч. 3 ст. 1266 ЦК України зазначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем в порядку ч. 3 ст. 1266 ЦК України після смерті ОСОБА_3, померлого 26.12.2016 року.

Відповідно інформаційного листа № 2711/02-14 від 03.11.2017 року, наданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, позивач зверталась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а саме житлового будинку за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, однак їй було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане майно.

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

В ст. 392 ЦК України вказано, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідивши надані письмові докажи, а також враховуючи наведені норми цивільного законодавства України суд вважає за можливе визнати за позивачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 123,4 кв.м., в тому числі житлової 66,4 кв.м., літ. Б гараж, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж убиральня, № 1-9, І надвірні споруди, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлого 26.12.2016 року.

Керуючись ст.ст.16, 256, 316, 392, 1266 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,141, 263-265 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 26.12.2016 року, житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 123,4 кв.м., в тому числі житлової 66,4 кв.м., літ. Б гараж, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж убиральня, № 1-9, І надвірні споруди.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, Кілійський район, с. Новоселівка, вул. Виноградна, 3, який складається з: літ. А житловий будинок, загальною площею 123,4 кв.м., в тому числі житлової 66,4 кв.м., літ. Б гараж, літ. В сарай, літ. Г сарай, літ. Д сарай, літ. Е сарай, літ. Ж убиральня, № 1-9, І надвірні споруди, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 26.12.2016 року..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_12