Провадження № 22-ц/4812/53/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

31 жовтня 2018 року м. Миколаїв

справа № 473/2315/17

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лівінського І.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

секретар судового засідання: Цуркан І.І.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

апеляційну скаргу

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухваленого 26 вересня 2017 року під головуванням судді Старжинської О.Є. в приміщенні цього ж суду, у цивільній справі

за позовом

публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі ПАТ «Альфа Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року ПАТ «Альфа Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

Позивач зазначав, що 12 травня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 15 600 грн.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 порушує кредитні зобовязання та має станом на 8 червня 2017 року заборгованість у розмірі 26 347 грн 99 коп., з яких: заборгованість за кредитом 7 506 грн 35 коп., за простроченим тілом кредиту 14 312 грн 59 коп., відсотки за користування кредитом 133 грн 75 коп., штраф 4 395 грн 30 коп., позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2017 року позов ПАТ «Альфа-Банк» задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 347 грн 99 коп. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позичальник ОСОБА_1 належним чином не виконувала свої зобов'язання за кредитним договором по поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, у зв'язку з чим в останньої виникла заборгованість, яка у добровільному порядку погашена не була. Доказів на спростування зазначених обставин відповідачем до суду не надано.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1, через свого представника ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано доказів укладання ОСОБА_1 спірного кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів, а також, що вона сплачувала відповідні платежі. А суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2018 року справу призначено до розгляду на 1 жовтня 2018 року.

На виконання Указів Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення нових апеляційних судів в апеляційних округах» та від 28 вересня 2018 року № 297/2018 «Про переведення суддів», ліквідовано апеляційний суд Миколаївської області та утворено Миколаївський апеляційний суд. С уддів апеляційного суду Миколаївської області переведено на роботу на посадах суддів Миколаївського апеляційного суду.

3 жовтня 2018 року розпочав свою роботу Миколаївський апеляційний суд.

Справа була передана до новоствореного Миколаївського апеляційного суду у звязку із ліквідацією Апеляційного суду Миколаївської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями, справа розподілена за загальними правилами, передбаченими розділом 2 «Засад автоматизованої системи документообігу суду в Миколаївському апеляційному суді».

В судове засідання апеляційного суду учасники справи та їх представники не зявились. Вони своєчасно повідомлені про час і місце судового розгляду, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями (а.с. 142-145). Поважних причин неявки вони не повідомили. За такого, їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 травня 2016 року між банком та ОСОБА_1 досягнуто домовленості на укладення кредитного договору шляхом акцепту відповідачем публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка», згідно з умовами якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 600 грн., у вигляді відновлювальної кредитної лінії з встановленим кредитним лімітом на платіжну картку «DMC GOLD» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (два роки з моменту її випуску).

Цього ж дня ОСОБА_1 підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі ОСОБА_3) (а.с. 5), а також довідку про умови кредиту з використанням картки «Максимум-готівка» та заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 76), договір про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, та договір добровільного страхування (а.с. 77).

13 травня 2016 року відповідач підписала анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк»ь (а.с. 16), а також надала банку копію паспорту та копію картки платника податків, які завірила своїм підписом (а.с. 17, 18).

Відповідно до п. 2 оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії ОСОБА_1 відкрито рахунок № 6088 та випущено міжнародну платіжну картку DMG Gold строком на 2 роки з лімітом кредитування 200000 грн.

Пунктом 3 оферти встановлено розмір обовязкового щомісячного мінімального платежу 7% від суми загальної заборгованості.

Крім того, пунктом 5 договору оферти передбачено застосування до умов користування кредитними коштами відновлювальної кредитної лінії умови програми «Моментальна розстрочка на карту» у відношенні товарів/послуг, що пропонуються партнерами банку, що вказані в розділі ІІІ додатку № 4 до договору.

Пунктом 5.4 договору оферти передбачено, що клієнт щомісяця сплачує банку комісійну винагороду за користування кредитними коштами відповідно до умов договору.

Крім того, пунктом 9 оферти сторони погодились, що за повне або часткове прострочення сплати мінімально необхідного платежу, відповідач зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожний прострочений платіж та додатково 150 грн. в разі, якщо прострочена заборгованість не була повернена протягом пяти календарних днів з моменту її виникнення.

Відповідно до пункту 2.1.3 анкети-заяви зазначено, що ОСОБА_1 виявила бажання: 1) відкрити в банку рахунок ЕПЗ (електронний платіжний засіб) та отримати кредитну картку, 2) отримати від банку кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії з лімітом в межах 200 000 грн по її рахунку ЕПЗ на умовах, що вказуються в договорі та відповідній Угоді про використання продукту банку, що підписується в порядку на умовах, передбачених договором, 3) у випадку вчинення нею операцій з використанням картки на суму не менше 300 грн з метою оплати вартості товару послуг в мережі партнерів банку, що вказані та або будуть вказані в додатку № 4 до договору в майбутньому за рахунок коштів відновлювальної кредитної лінії застосовувати до відносин між позичальником і банком, що ґрунтуються на підставі договору та відповідної Угоди про використання продукту банку умови програми «Моментальна розстрочка на карту», зокрема, виявила бажання повертати заборгованість, що виникне перед банком внаслідок придбання товару/ послуги в переліку партнерів банку, що вказані або будуть вказані в додатку № 4 до договору, за рахунок коштів відновлювальної кредитної лінії шляхом здійснення обов'язкових рівних платежів згідно з умовами, що вказуються в договорі та відповідній угоді про використання продуктів банку.

Статтею 526 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Частиною першою статті 546, статтею 549 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно статті 611 ЦК України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Як вбачається з особового рахунку ОСОБА_1 (основний рахунок № 6088), 17-18 травня 2016 року з картки знято готівку в банкоматі в м. Вознесенськ на загальну суму 15600 грн. Крім того, позичальник здійснювала погашення кредитної заборгованості через термінал 21 листопада та 25 жовтня 2016 року на суму по 500 грн., 8 січня та 8 лютого 2017 року на суму по 400 грн., 10 березня, 10 квітня та 29 травня 2017 року на суму по 300 грн. (а.с. 69-74).

За такого, судом установлено, що ОСОБА_1 умови кредитного договору належним чином не виконувала. Згідно з розрахунком позивача, станом на 8 червня 2017 року у відповідачки виникла заборгованість у розмірі 26 347 грн 99 коп., з яких: заборгованість за кредитом 7 506 грн 35 коп., за простроченим тілом кредиту 14 312 грн 59 коп., відсотки за користування кредитом 133 грн. 75 коп., штраф 4 395 грн. 30 коп.

Доводів на спростування вказаного розрахунку заборгованості апеляційна скарга не містить.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про неналежне виконання ОСОБА_1 договірних зобов'язань щодо повернення отриманого кредиту та сплати передбачених договором відсотків та штрафу, відповідає обставинам справи, а стягнення цих сум за неналежне виконання кредитних зобов'язань вимогам статей 526, 611, 1048, 1054 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не укладала вказаний кредитний договір спростовуються наявними в справі доказами, зокрема, долученими до позовної заяви копією анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 16), копією паспорта громадянина України (а.с. 17), копією ОСОБА_3 (а.с. 5), копією картки платника податків на ім'я ОСОБА_1 (а.с. 18), а також наданими банком до апеляційного суду із запереченнями на апеляційну скаргу, та дослідженими апеляційним судом, довідкою про умови кредиту з використанням картки «Максимум-готівка» та заявою про відкриття поточного рахунку (а.с. 76), договором про використання аналогу власноручного підпису та факсимільного відтворення печатки для вчинення правочинів, та договором добровільного страхування (а.с. 77).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 не підписувала кредитний договір, є необґрунтованими.

Так, відповідно до положень ст. 60 ЦПК України обовязок по доказуванню та наданню доказів покладається на сторони.

При цьому, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

Зясування належності підпису певній особі потребує спеціальних знань, а тому ці обставини мають встановлюватись за допомогою почеркознавчої експертизи.

Разом з тим, відповідачем або її представником не заявлялось клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з приводу належності ОСОБА_1 підпису в спірному договорі. На пропозицію першої інстанції щодо призначення судової почеркознавчої експертизи для підтвердження цієї обставини, представник відповідача не заявив відповідного клопотання, що підтверджується журналом судового засідання.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи первинних документів про надання коштів за кредитом, не можуть бути достатньо підставою для відмови у стягненні спірної заборгованості, оскільки отримання кредитних коштів шляхом зняття готівки в банкоматі підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 Крім того, як зазначалось вище, зазначеною випискою підтверджується, що відповідачка поповнювала свій картковий рахунок, частково погашала прострочену заборгованість (а.с. 69-74).

Такий порядок надання кредитних коштів відповідає умовам укладеного сторонами кредитного договору (пункт 2.1.3 Анкети-заяви).

Пунктом 5 Правил користування банківською платіжною карткою встановлено, що позичальник зобов'язаний не повідомляти нікому ПІН-код та зберігати його в таємниці, щоб за жодних умов він не став відомий третім особам; користуватися карткою особисто, не передавати її в користування третім особам (в т.ч. родичам); не передавати ПІН-код у вигляді тексту на паперовому носії або за допомогою будь-якого пристрою; не зберігати ПІН-код на будь-яких цифрових носіях; ПІН-код потрібно вводити таким чином, щоб його не можна було підгледіти стороннім особам; не записувати ПІН-код на платіжній картці, в мобільному телефоні, цифрових носіях або в інших місцях, до яких існує можливість доступу сторонніх осіб; слід запам'ятати ПІН-код та знищити його або зберігати в надійному місці (а.с. 15).

Доказів, що платіжна картка, яка була видана ОСОБА_1, використовувалась не нею, а іншою особою, чи ця картка була нею втрачена і могла бути використана іншою особою, відповідачкою не надано.

Отже, враховуючи умови договору щодо надання кредитних коштів, колегія суддів вважає, що наявність зазначеної виписки по особовому рахунку, є достатнім підтвердженням виконання банком обовязку за спірним кредитом.

Таким чином, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін на підставі ст. 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 вересня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, за правилами, передбаченими ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

ГоловуючийОСОБА_4
СуддіОСОБА_5 ОСОБА_3

Повне судове рішення складено 02 листопада 2018 року