Справа № 635/6776/17
Провадження № 2/635/515/2018
31 січня 2018 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,
при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Харківський районний відділ Державної Міграційної Служби України про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Таким чином, оскільки відповідач не зявляється за місцем своєї реєстрації понад шість місяців, то його можна вважати таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком, в звязку з чим позивач звернулась з позовом до суду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 листопада 2017 провадженні у справі відкрито.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. У разі повторної неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судові витрати залишити за її рахунок.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, причини не явки суду не повідомив, відзив не надав.
Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, викладеного в новій редакції Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 р. № 2147-VIII, що набрав чинності з 15.12.2017 р. (далі ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який наленжо повідомлявся про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
В звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.
Відповідно до отриманої судом 29 листопада 2017 року у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Харківській області, інформації, ОСОБА_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім того, зазначена обставина підтверджується також інформацією з виконавчого комітету Південноміської ради Харківського району Харківської області № 2564 від 15.11.2017 та актом депутата Південноміської ради Харківського району Харківської області від 15.11.2017.
Разом з тим, як вбачається зі змісту акту від 15.11.2017 складеного депутатом Південноміської ради Харківського району Харківської області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, однак ніколи не проживав та не проживає за даною адресою.
Відповідачі не є членом сімї позивача.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
На підставі ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні
Частиною першою статті 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Отже, зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Аналогічний висновок містяться в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 у справі № 6-709цс16.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач на момент набуття права власності позивачем і на момент звернення до суду з цим позовом у спірному будинку як член сімї позивача не проживав, реєстрація відповідача в будинку позивача порушує його права як власника, в звязку з чим спір підлягає вирішенню з підстав статей 383 та 391 ЦК України.
Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи позовні вимоги підлягають задоволенню. .
Відповідно до ст. 7 Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Судові витрати залишити за рахунок позивача - ОСОБА_1.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283, ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,третя особа: Харківський районний відділ Державної Міграційної Служби України про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Судові витрати залишити за рахунок позивача - ОСОБА_1.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, що не проголошуються:
Повне судове рішення підписано 05 лютого 2018 року.
Суддя Я.А. Шинкарчук