Справа № 468/219/18-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.03.2018 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого по справі судді - Янчук С.В., за участю секретаря - Хижняк К.А., розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Баштанка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 05.08.1999 р. між батьком заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 Батько заявника,що є стороною при укладенні договору помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі «Віконт-Т» у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею 05.08.1999 року за номером 1-421.

Умови договору сторонами виконані повністю. На даний момент виникла необхідність посвідчувати договір купівлі-продажу нотаріально, оскільки всі істотні умови та домовленості між сторонами виконані в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовну заяву підтримує повністю та просив її задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлена вчасно та належним чином - оголошенням на сайті Баштанського районного суду Миколаївської області.

Дослідивши матеріали заяви, та письмові докази по справі (копію договору купівлі-продажу №1-421,копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3, постанови нотаріуса від 07.02.2018р., довідку Мар'ївської сільської ради від 01.02.2018р., витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №50774995, копію спадкової справи №12/2018), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 05.08.1999р було укладено договір купівлі-продажу, проте нотаріально його не посвідчено. Посвідчити його на даний час не являється можливим. Позивач має намір оформити своє право власності на вказаний будинок, проте нотаріус відмовляється це зробити, виходячи з того, що договір купівлі-продажу вказаного будинку укладений універсальною товарною біржею «Ріко - Альянс» не був посвідчений нотаріально. Дійсність укладеного договору підтверджується договором купівлі - продажу та відповідними документами.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «роз'яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 03.10.2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Відповідно до ст.220 ч.2 ЦК України, якщо сторони домовились щодо істотних умов договору, що підтверджується доказами та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухились від його нотаріального посвідчення, такий договір може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсно обґрунтованими, а вимогу такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 109, 118, 119 ЦПК України, ст.ст.220 ч.2, 392 ЦК України ЦК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 05.08.1999 року, укладений та зареєстрований універсальною товарною біржею «Віконт-Т» за реєстровим №1-421 від 05.08.1999 року та зареєстрованим в Баштанському БТІ за реєстровим №1 від 12.08.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області.

СУДДЯ: