Справа № 369/5079/17
Провадження № 2/369/176/18
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Котенко О.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобов»язання спростування недостовірної інформації,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де просив визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, поширену відповідачем 07 травня 2017 року в газеті «Сіверка» під № 2 інформацію:

- на першій сторінці газети в абзаці 7 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Знову все робиться тишком-нишком. Знову влада діє не в інтересах громади, а своїх власних інтересах. Впевнений, що в запропонованих змінах (Кому? Коли? Яка користь для громади?) зацікавлене вузьке коло людей, котрі знову намагаються поживитися за рахунок громади»;

- на першій сторінці газети в абзаці 15 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наприклад, на одній із земельних ділянок (район гончарні, нижче ДОТу) планується звести шість (!!!) 10-типоверхових будинків (цоколь + 9 жилих поверхів). Весь житловий комплекс розрахований на проживання близько 3 000 мешканців»;

- на першій сторінці газети в абзаці 17 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «А фактично депутатами була підтримана спроба тотальної забудови території наших сіл… По попереднім розрахункам, на території села планується побудувати не менше, аніж 5 000 квартир, а це мінімум 10 000 нових жителів, плюс 7-8 тисяч автомобілів, 2-3 тисячі дітей, котрі просто фізично не мають де вчитися»;

- на першій сторінці газети в абзаці 19 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Але саме головне, що місцева влада своїми ж руками хоче задушити нашу зелену перлину Києва. Хоче своїми брудними руками відібрати наше право на чисте повітря, на чисту воду, на спокійне та комфортне життя в нашій громаді»;

- на першій сторінці газети в абзаці 20 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Також нашим депутатам, сільському голові та членам виконкому начхати на те, що згідно Державних будівельних норм забудова в сільській місцевості обмежена чотирма поверхами. В наших можновладців апетит не гірший за їхніх попередників: давай одразу 10 поверхів побудуємо!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 2 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «На даний час маємо величезний виклик перед собою: будівництво багатоповерхових будинків в наших селах! Місцева влада в особі голови, депутатів та виконавчого комітету посилено готуються із хлібом та сіллю зустрічати забудовників багатоповерхових житлових комплексів. Для цього вносяться зміни в генплан, міняються цільові призначення земельних ділянок, витрачаються значні кошти нашої громади, приймаються рішення, котрі можуть тотально змінити ландшафт та устрій життя нашої громади»;

- на третій сторінці газети в абзаці 3 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «По приблизним підрахункам вони планують підселити сюди ще 10 000 12 000 людей. А це 6-7 тисяч додаткових автомобілів (виїхати в Київ та заїхати назад ввечері). Ще 5-6 тисяч людей будуть добиратися громадським транспортом до Києва. Мешканцям наших сіл потрібно буде вставати ще до 6-ої ранку аби встигнути доїхати до місця роботи»;

- на третій сторінці газети в абзаці 6 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Квартири плануються будувати типу «смарт». Тобто, самий бюджетний рівень. З усіх куточків України люди почнуть їхати до нас, ми втратимо наше самобутнє село назавжди. Так як роботи в нашій місцевості немає, то всі люди будуть їхати на роботу в Київ. Наше село перетвориться в гетто!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 11 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наші можновладці думають тільки про власні кишені. Депутати минулих скликань, половину котрих зараз приймає участь в роботі ради, залишили після себе дуже мало ресурсів. Нові депутати прекрасно розуміють, що земельки вже немає, а те, що є, потроху роздається для потрібних людей із облдержадміністрації, то вони думають, що їм щось перепаде із панського столу забудовників. Не перепаде! На народне добро свою пащеку не роззявляйте! Не хочете працювати задля інтересів громади, то збирайте речі на ВИХІД!».

Також позивач просив суд зобовязати відповідача у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем 07 травня 2017 року в газеті «Сіверка» під № 2 недостовірну інформацію шляхом розміщення на першій сторінці у найближчому номері газети Сіверка інформацію, як недостовірну та яка не відповідає дійсності наступного змісту:

«СПРОСТУВАННЯ НЕДОСТОВІРНОЇ ІНФОРМАЦІЇ!

ГО «Сіверка» спростовує недостовірну інформацію, яка не відповідає дійсності, опубліковану 07 травня 2017 року у газеті «Сіверка» під № 2, а саме:

- на першій сторінці газети в абзаці 7 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Знову все робиться тишком-нишком. Знову влада діє не в інтересах громади, а своїх власних інтересах. Впевнений, що в запропонованих змінах (Кому? Коли? Яка користь для громади?) зацікавлене вузьке коло людей, котрі знову намагаються поживитися за рахунок громади»;

- на першій сторінці газети в абзаці 15 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наприклад, на одній із земельних ділянок (район гончарні, нижче ДОТу) планується звести шість (!!!) 10-типоверхових будинків (цоколь + 9 жилих поверхів). Весь житловий комплекс розрахований на проживання близько 3 000 мешканців»;

- на першій сторінці газети в абзаці 17 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «А фактично депутатами була підтримана спроба тотальної забудови території наших сіл… По попереднім розрахункам, на території села планується побудувати не менше, аніж 5 000 квартир, а це мінімум 10 000 нових жителів, плюс 7-8 тисяч автомобілів, 2-3 тисячі дітей, котрі просто фізично не мають де вчитися»;

- на першій сторінці газети в абзаці 19 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Але саме головне, що місцева влада своїми ж руками хоче задушити нашу зелену перлину Києва. Хоче своїми брудними руками відібрати наше право на чисте повітря, на чисту воду, на спокійне та комфортне життя в нашій громаді»;

- на першій сторінці газети в абзаці 20 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Також нашим депутатам, сільському голові та членам виконкому начхати на те, що згідно Державних будівельних норм забудова в сільській місцевості обмежена чотирма поверхами. В наших можновладців апетит не гірший за їхніх попередників: давай одразу 10 поверхів побудуємо!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 2 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «На даний час маємо величезний виклик перед собою: будівництво багатоповерхових будинків в наших селах! Місцева влада в особі голови, депутатів та виконавчого комітету посилено готуються із хлібом та сіллю зустрічати забудовників багатоповерхових житлових комплексів. Для цього вносяться зміни в генплан, міняються цільові призначення земельних ділянок, витрачаються значні кошти нашої громади, приймаються рішення, котрі можуть тотально змінити ландшафт та устрій життя нашої громади»;

- на третій сторінці газети в абзаці 3 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «По приблизним підрахункам вони планують підселити сюди ще 10 000 12 000 людей. А це 6-7 тисяч додаткових автомобілів (виїхати в Київ та заїхати назад ввечері). Ще 5-6 тисяч людей будуть добиратися громадським транспортом до Києва. Мешканцям наших сіл потрібно буде вставати ще до 6-ої ранку аби встигнути доїхати до місця роботи»;

- на третій сторінці газети в абзаці 6 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Квартири плануються будувати типу «смарт». Тобто, самий бюджетний рівень. З усіх куточків України люди почнуть їхати до нас, ми втратимо наше самобутнє село назавжди. Так як роботи в нашій місцевості немає, то всі люди будуть їхати на роботу в Київ. Наше село перетвориться в гетто!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 11 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наші можновладці думають тільки про власні кишені. Депутати минулих скликань, половину котрих зараз приймає участь в роботі ради, залишили після себе дуже мало ресурсів. Нові депутати прекрасно розуміють, що земельки вже немає, а те, що є, потроху роздається для потрібних людей із облдержадміністрації, то вони думають, що їм щось перепаде із панського столу забудовників. Не перепаде! На народне добро свою пащеку не роззявляйте! Не хочете працювати задля інтересів громади, то збирайте речі на ВИХІД!».

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що він приступив 14 листопада 2015 року до виконання своїх посадових обовязків як новообраний Віто-Поштовий сільський голова, що підтверджується рішенням № 1-2 І сесії VII скликання Віто-Поштової сільської ради від 14 листопада 2015 року.

Зі слів позивача, на території Віто-Поштової сільської ради здійснює діяльність громадська організація «Сіверка», керівником якої є ОСОБА_4. Поруч із цим, дана організація на території Віто-Поштової сільської ради в населених пунктах Віта-Поштова та Юрівка розповсюджує газету громади Віти-Поштової та Юрівки, де головним редактором є ОСОБА_4.

Як стверджує позивач, 07 травня 2017 року відбувся випуск газети «Сіверка» під № 2, де було опубліковано на першій та третій сторінках статті під назвами «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» та «Про багатоповерхову забудову наших сіл».

Позивач заперечує твердження у вказаній статті про те, що місцева влада діє не в інтересах громади, не інформує громаду про заплановані зміни у Генеральному плані села Віта-Поштова та села Юрівка щодо розбудови цих населених пунктів багатоповерхівками, внаслідок чого буде значне збільшення населення, в тому числі дітей, котрі не матимуть де вчитися, а також автомобілів, які перезавантажать транспортне сполучення з Києвом та нашкодять екологічній обстановці наших сіл.

Позивач наголошував на тому, що він, як сільський голова, звертався до районної газети «Новий день» з проханням опублікувати оголошення Віто-Поштової сільської ради про початок процедури громадських обговорень щодо проектів генеральних планів сіл Віта-Поштова та Юрівка та про те, що громадські слухання щодо затвердження генеральних планів цих сіл відбудуться 11 травня 2017 року. Дане оголошення було опубліковано у газеті 15 квітня 2017 року.

Позивач вказував на те, що 11 травня 2017 року відбулось громадське слухання затвердження генеральних планів сіл Віта-Поштова та Юрівка, в кому було зареєстровано 127 членів громади та які безпосередньо взяли участь в обговоренні. Вказане слухання було відкладено для врахування думки членів громади та надання змоги додатково звернутися бажаючим членам громади для висловлення пропозицій та їх обговорення 17 червня 2017 року.

А отже, на переконання позивача, твердження відповідача про те, що все робиться тишком-нишком та не в інтересах громади є недостовірним та потребує спростування.

Заперечує позивач і твердження у вище загаданих статтях про те, що місцеві депутати підтримують тотальну забудову території.

Позивач вважає, що відповідачем було вказано неоднакову інформацію щодо майбутньої кількості жителів наших населених пунктів для введення членів громади в оману та забезпечення недовіри з боку них до позивача, як до посадової особи органу місцевого самоврядування.

Більш того, на думку позивача, інформація, зазначена відповідачем, є негативною та такою, що призводить до втрати ділової репутації та підриває довіру громади сіл Віта-Поштова та Юрівка до нього, як до особи, яка здійснює повноваження в органі місцевого самоврядування.

Позивач зауважував, що на даний час генеральний план села Віта-Поштова не затверджено, ніяке будівництво багатоповерхового будинку на території сіл не здійснюється, тому абзац 2 статі «Про багатоповерхову забудову наших сіл» є недостовірним та має бути спростований.

Так само позивач вважає інформацію недостовірною та такою, що підлягає спростуванню, в абзацах 7, 15, 17, 19, 20 статті «Інтереси громади передусім» та абзаци 3, 6, 11 статті «Про багатоповерхову забудову наших сіл».

Також позивач звертав увагу суду на те, що автор статей не надав жодного доказу своїх слів.

Представник відповідача на стадії зясування обставин справи та дослідження доказів подала суду відзив на позовну заяву разом з доказами, які підтверджують обставини, викладені в ньому, проте судом відзив та докази не були прийняті у звязку тим, що відповідачем було пропущено строк на їх подачу.

В усному виступі представник відповідача наголошувала, що відповідачу стало відомо, що рішенням 3 сесії 7 скликання Віто-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 3-30 від 23 грудня 2015 року було вирішено внести зміни до генеральних планів с. Віта-Поштова та с. Юрівка шляхом збільшення території.

Представник відповідача вважала, що у подальшому позивачем було порушено вимоги Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою КМУ від 25 травня 2011 року № 555.

Так, позивачем не було забезпечено оприлюднення рішення щодо розроблення проектів містобудівної документації з прогнозованими правовими, економічними та екологічними наслідками.

Крім того, як зазначала представник відповідача, у випуску районної газети «Новий день» від 15 квітня 2017 року було розміщено оголошення про початок процедури громадських обговорень щодо генеральних планів сіл Віта-Поштова та Юрівки Києво-Святошинського району Київської області з 11 квітня 2017 року по 10 травня 2017 року у приміщенні Віто-Поштової сільської ради. Вказане оголошення було опубліковано, як було вже вказано 15 квітня 2017 року, тобто вже через 4 дні після початку громадських слухань, що скоротило для громади сіл Віта-Поштова та Юрівка визначений п. 11 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою КМУ від 25 травня 2011 року № 555, місячний строк.

Більш того, на думку представника відповідача, всупереч вимогам п. 5 Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженого Постановою КМУ від 25 травня 2011 року № 555, виконком, як замовник, не зазначив у згаданому оголошенні про громадські слухання визначеної законодавством інформації, важливої для громади місцевих населених пунктів. На переконання відповідача, недонесення вказаної інформації було спрямоване на тримання громади Віто-Поштової сільської ради в невіданні щодо дійсних планів стосовно майбутньої забудови села Віта-Поштова.

Також після ознайомлення відповідачем з містобудівною документацією «Проект про внесення змін до генерального плану села Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області» у редакції, яка була наявна у сільській раді станом на дату виходу спірних статей, стало відомо про планування з боку виконавчого комітету органу місцевого самоврядування територій житлової багатоквартирної забудови села Віта-Поштова, про що не було попередньо повідомлено громаду села.

З слів представника відповідача, позивач як Віто-Поштовий сільський голова 22 грудня 2017 року на особистій зустрічі з ГО «Сіверка» та громадою підтвердив те, що, дійсно, із забудовником є договір оренди земельної ділянки, на якій на разі заплановано будувати багатоповерхову житлову будівлю з медичною амбулаторією на першому поверсі для Віто-Поштової сільської ради, і йому забудовником було повідомлено про плани звести там саме десятиповерхівку, і позивач йому дав згоду спробувати це зробити. А отже, інформація, викладена відповідачем про планування багатоповерхової забудови села Віта-Поштова, є достовірною.

Представник відповідача наголошувала на тому, що осмислюючи вище вказані обставини, автор спірних статей надав їм власну оцінку, яка ґрунтувалась на його життєвому досвіді, та виклав свої оціночні судження щодо цих фактів та їх прогнозованих наслідків у спірних статтях.

Крім того, представник відповідача запевняла суд, що під час аналізу спірних статей, в тому числі й тих абзаців, на які особливу увагу звертає позивач, можна побачити, що інформація у них викладена з використанням мовних засобів, стилістичних фігур, що свідчить про те, що спірна інформація є оціночними судженнями. А в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії», було чітко вказано, що: «Суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.».

Також представник відповідача зазначила, що право позивача не порушено, оскільки з усіх абзаців спірних статей, достовірність інформації в яких стала предметом даного спору, лише абзац 20 статті «ІНТЕРЕСИ ГРОМАДИ ПЕРЕДУСІМ» та абзац 2 статті «Про багатоповерхову забудову наших сіл» містять вказівки саме на позивача як на сільського голову, та й то виключно у формі оціночних суджень, які не підлягають спростуванню. У більшості тверджень у спірних статтях відповідач згадує про депутатів, до яких сільський голова за своїм статусом не має відношення, або про владу, можновладці, забудовників без посилання на особу позивача.

Більш того, відповідач вважає, що думка позивача, що інформація, зазначена відповідачем, є негативною та такою, що призводить до втрати ділової репутації та підриває довіру громади сіл до нього, як до сільського голови, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 29.11.2017 у цивільній справі № 6-639цс17, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція). А тому розумна критика та оцінка з боку відповідача у спірних статтях діяльності місцевої влади і в деяких випадках сільського голови, яка стала наслідком осмислення й співставлення певних фактів та подій, не може розцінюватись як посягання на право позивача на честь, гідність та ділову репутацію.

У судове засідання зявились позивач та представники сторін.

Позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов не визнала, просила залишити його без задоволення, посилаючись на обставини, зазначені в її усному виступі.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку ухвалити у даній справі рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що позивач приступив 14 листопада 2015 року до виконання своїх посадових обовязків як новообраний Віто-Поштовий сільський голова, що підтверджується рішенням № 1-2 І сесії VII скликання Віто-Поштової сільської ради від 14 листопада 2015 року.

На території Віто-Поштової сільської ради здійснює діяльність громадська організація «Сіверка», керівником якої є ОСОБА_4.

Дана організація на території Віто-Поштової сільської ради в населених пунктах Віта-Поштова та Юрівка розповсюджує газету громади Віти-Поштової та Юрівки, де головним редактором є ОСОБА_4.

07 травня 2017 року відбувся випуск газети «Сіверка» під № 2, де було опубліковано на першій та третій сторінках статті під назвами «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» та «Про багатоповерхову забудову наших сіл», у яких було зазначено наступне:

- на першій сторінці газети в абзаці 7 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Знову все робиться тишком-нишком. Знову влада діє не в інтересах громади, а своїх власних інтересах. Впевнений, що в запропонованих змінах (Кому? Коли? Яка користь для громади?) зацікавлене вузьке коло людей, котрі знову намагаються поживитися за рахунок громади»;

- на першій сторінці газети в абзаці 15 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наприклад, на одній із земельних ділянок (район гончарні, нижче ДОТу) планується звести шість (!!!) 10-типоверхових будинків (цоколь + 9 жилих поверхів). Весь житловий комплекс розрахований на проживання близько 3 000 мешканців»;

- на першій сторінці газети в абзаці 17 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «А фактично депутатами була підтримана спроба тотальної забудови території наших сіл… По попереднім розрахункам, на території села планується побудувати не менше, аніж 5 000 квартир, а це мінімум 10 000 нових жителів, плюс 7-8 тисяч автомобілів, 2-3 тисячі дітей, котрі просто фізично не мають де вчитися»;

- на першій сторінці газети в абзаці 19 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Але саме головне, що місцева влада своїми ж руками хоче задушити нашу зелену перлину Києва. Хоче своїми брудними руками відібрати наше право на чисте повітря, на чисту воду, на спокійне та комфортне життя в нашій громаді»;

- на першій сторінці газети в абзаці 20 статті під назвою «ІНТРЕСИ ГРОМАДИ - ПЕРЕДУСІМ» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Також нашим депутатам, сільському голові та членам виконкому начхати на те, що згідно Державних будівельних норм забудова в сільській місцевості обмежена чотирма поверхами. В наших можновладців апетит не гірший за їхніх попередників: давай одразу 10 поверхів побудуємо!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 2 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «На даний час маємо величезний виклик перед собою: будівництво багатоповерхових будинків в наших селах! Місцева влада в особі голови, депутатів та виконавчого комітету посилено готуються із хлібом та сіллю зустрічати забудовників багатоповерхових житлових комплексів. Для цього вносяться зміни в генплан, міняються цільові призначення земельних ділянок, витрачаються значні кошти нашої громади, приймаються рішення, котрі можуть тотально змінити ландшафт та устрій життя нашої громади»;

- на третій сторінці газети в абзаці 3 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «По приблизним підрахункам вони планують підселити сюди ще 10 000 12 000 людей. А це 6-7 тисяч додаткових автомобілів (виїхати в Київ та заїхати назад ввечері). Ще 5-6 тисяч людей будуть добиратися громадським транспортом до Києва. Мешканцям наших сіл потрібно буде вставати ще до 6-ої ранку аби встигнути доїхати до місця роботи»;

- на третій сторінці газети в абзаці 6 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Квартири плануються будувати типу «смарт». Тобто, самий бюджетний рівень. З усіх куточків України люди почнуть їхати до нас, ми втратимо наше самобутнє село назавжди. Так як роботи в нашій місцевості немає, то всі люди будуть їхати на роботу в Київ. Наше село перетвориться в гетто!»;

- на третій сторінці газети в абзаці 11 статті під назвою «Про багатоповерхову забудову наших сіл» без зазначення автора даної статті, де вказано: «Наші можновладці думають тільки про власні кишені. Депутати минулих скликань, половину котрих зараз приймає участь в роботі ради, залишили після себе дуже мало ресурсів. Нові депутати прекрасно розуміють, що земельки вже немає, а те, що є, потроху роздається для потрібних людей із облдержадміністрації, то вони думають, що їм щось перепаде із панського столу забудовників. Не перепаде! На народне добро свою пащеку не роззявляйте! Не хочете працювати задля інтересів громади, то збирайте речі на ВИХІД!».

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії», яке відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні, суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Аналізуючи зміст спірних статей, в тому числі й тих абзаців, на які увагу звертає позивач, взагалі можна побачити, що інформація у них викладена з використанням мовних засобів, стилістичних фігур, а саме: «тотальна забудова», «величезний виклик перед собою», «посилено готуються», «тотально змінити ландшафт та устрій життя нашої громади», «вставати ще о 6-ої ранку аби встигнути доїхати», «з усіх куточків України почнуть їхати до нас»; «місцева влада своїми ж руками хоче задушити нашу зелену перлину Києва», «брудними руками», «начхати на те, що … забудова… обмежена чотирма поверхами», «готуються із хлібом та сіллю зустрічати забудовників», «думають тільки про власні кишені»; «перетвориться в гетто», «перепаде із панського столу забудовників».

Також зі змісту даних статей суд вбачає лише критику та оцінку діяльності місцевої влади та в дечому позивача як сільського голови, а також міркування автора, побудовані на його власному досвіді та обізнаності в питаннях, що висвітлювались ним у статтях.

А отже, в силу вимог ст. 30 Закону України «Про інформацію» спірна інформація є нічим іншим, як оціночними судженнями автора спірних статей.

Крім того, відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Проте, серед вище згаданих абзаців спірних статей, достовірність інформації в яких стала предметом даного спору, лише абзац 20 статті «ІНТЕРЕСИ ГРОМАДИ ПЕРЕДУСІМ» та абзац 2 статті «Про багатоповерхову забудову наших сіл» містять вказівки саме на позивача як на сільського голову, при чому у формі оціночних суджень, які не підлягають спростуванню, про що було зазначено вище по тексту рішення.

Майже у всіх спірних твердженнях у вказаних статтях відповідач згадує про депутатів, до яких сільський голова за своїм статусом не має відношення, або про владу, можновладці, забудовників без посилання на особу позивача.

А отже, ніяким чином інформацією у визначених позивачем абзацах спірних статей право позивача не було порушено.

Більш того, згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеного у постанові від 29 листопада 2017 року у цивільній справі № 6-639цс17, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_5 Європи про право на недоторканність особистого життя (далі Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У звязку із цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Тобто, розумна критика відповідачем у спірних статтях діяльності місцевої влади і в деяких випадках сільського голови, яка стала наслідком осмислення й співставлення певних фактів та подій, які стали відомі автору, не може розцінюватись як посягання на право позивача на честь, гідність та ділову репутацію.

Крім того, позивач, вказуючи на те, що порушено його права як публічної особи, посилаючись на те, що він є головою Віто-Поштової сільської ради, звертається з даним позовом до суду за захистом честі та ділової репутації не як посадова особа, а як фізична особа.

З огляду на вказане, суд вважає, що доводи позивача щодо того, що спірна інформація є недостовірною та такою, що не відповідає дійсності і підлягає спростуванню, не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобовязання спростування недостовірної інформації слід відмовити.

Керуючись ст. 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Громадської організації «Сіверка» про визнання недостовірною і такою, що не відповідає дійсності, поширеної інформації, та зобов»язання спростування недостовірної інформації відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.