№ 336/6309/17
провадження № 2/336/405/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2018 р. м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

при секретарі Петрові С.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (представник позивача ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «СГ «ТАС» 07.11.2017 р. звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 06.01.2017 р. трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, за кермом якого перебувала ОСОБА_3 та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2, за кермом якого перебував водій ОСОБА_2

Транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, застрахований в ПАТ «СГ «ТАС» за договором AZ6 № 411262 та полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8604914, страхувальник ОСОБА_4

Транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2, застрахований відповідно до полісу АЕ/7499831 у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта». Вказаний поліс на момент ДТП є діючим. Франшиза за даним полісом становить 1000 грн.

Користуючись правом наданим п.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водіями транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП-Європротокол.

Відповідно до Європротоколу винуватцем у даній ДТП визнав себе відповідач.

Враховуючи те, що транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований, позивачем було визнано вказану подію страховим випадком та, на підставі заяви про здійснення страхового відшкодування, було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 1732,40 грн.

З метою досудового врегулювання спору, представником позивача, було надіслано лист в пропозицією відповідачу в добровільному порядку відшкодувати в порядку регресу франшизу в розмірі 1000 грн., який відповідачем проігноровано.

Посилаючись на ст.ст.12, 22, 29, 34-36 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1187 ЦК України, за позовом позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на їх користь суму франшизи в розмірі 1000 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді від 12.12.2017 р. було відкрито провадження у справі і справа призначена до розгляду на 01.02.2018 р.

Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про день, час та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи (п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.01.2017 р. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 (а.с.27).

Транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, застрахований в ПАТ «СГ «ТАС» за договором AZ6 № 411262 та полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/8604914, страхувальник ОСОБА_4 (а.с.10-26).

Транспортний засіб Ford Transit, д.н.з. НОМЕР_2, застрахований відповідно до полісу АЕ/7499831 у страховій компанії ТДВ «СТ «Домінанта» (а.с.9). Франшиза за даним полісом становить 1000 грн. (п.5).

Користуючись правом наданим п.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водіями транспортних засобів було спільно складено повідомлення про ДТП-Європротокол (а.с.27).

Відповідно до Європротоколу винуватцем у даній ДТП визнав себе відповідач.

Враховуючи те, що транспортний засіб Volkswagen LT, д.н.з. НОМЕР_1, на момент ДТП був застрахований позивачем, подію було визнано страховим випадком та на підставі заяви про здійснення страхового відшкодування було здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_4 в розмірі 1732,40 грн. (а.с.33-36, 37-38, 39).

В добровільному порядку суму франшизи відповідач позивачу не відшкодував.

Вищевикладене підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, наявними в матеріалах справи.

Ст.3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Ст.5 Закону визначено, що об»єктом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов»язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров»ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно п.22.1 ст.22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Ст.1166 ЦК України визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

У ст.22 Закону вказано, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Ст.6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров»ю та/або майну потерпілого.

Ст.9 ЗУ «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до ст.36.6 вищевказаного Закону страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 1000 грн. не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (представник позивача ОСОБА_1) до ОСОБА_2 про стягнення суми франшизи задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (м.Київ, пр.Перемоги, 65, ) франшизу в розмірі 1000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП не відомий) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (м.Київ, пр.Перемоги, 65, ) судовий збір в сумі 1600 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Дмитрюк