Справа № 731/470/17 Провадження № 22-ц/795/146/2018 Головуючий у I інстанції - Савенко А. І. Доповідач - Лакіза Г. П.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Лакізи Г.П.,

суддів: Скрипки А.А., Тагієва С.Р.,

секретар: Поклад Д.В.,

за участю: адвоката Невмержицького В.І., який представляє

інтереси відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, поданою в інтересах ОСОБА_5, на ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області у складі судді Савенка А.І. від 01 грудня 2017 року в справі за заявою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про забезпечення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про порушення виконання договірних зобов'язань за договором процентної позики,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подано позов до ОСОБА_3, який було уточнено 06.11.2017 року, про порушення виконання договірних зобов'язань за договором процентної позики, а саме: стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у відповідності до договору процентної позики від 01.10.2016 року.

02 листопада 2017 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3, а саме: земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5, та квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 06.11.2017 року в задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

09 листопада 2017 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 повторно подано заяву про забезпечення вищезазначеного позову шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_3, а саме: земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_5, та квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Оскаржуваною ухвалою Варвинського районного суду від 01 грудня 2017 року в задоволенні заяви було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, поданою в інтересах ОСОБА_5, ставиться питання про скасування ухвали Варвинського районного суду від 01 грудня 2017 року та постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було порушено норми матеріального та процесуального права, суд не сприяв всебічності розгляду справи та не надав можливості стороні процесу належним чином забезпечити виконання заявлених позовних вимог шляхом обраного способу захисту порушеного права.

ОСОБА_4 зазначає, що суд першої інстанції послався на відсутність оригінала документа, долученого до матеріалів справи, який суд міг би оглянути. Проте, сторона позивача надала всі необхідні копії документів, як і передбачено ЦПК України, на стадії звернення до суду першої інстанції з позовною заявою.

Також ОСОБА_4 вказує, що предметом спору є вимоги майнового характеру і позивачем було надано достатньо доказів необхідності вжиття заходів щодо забезпечення позову. Ненадання позивачем підтвердження дійсної вартості майна, на яке він просить накласти арешт в якості забезпечення позову, не може бути підставою для відмови в задоволенні такої заяви, оскільки законом передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, а тому при вжитті заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові вклади слід обмежуватися розміром ціни позову. Обраний вид забезпечення позову є абсолютно співмірним та адекватним позовним вимогам, оскільки сума невиконаних боргових зобов'язань значно перевищує вартість належного ОСОБА_3 майна, унеможливить намагання відчуження цього майна до закінчення розгляду справи.

Позивач ОСОБА_5 та його представники ОСОБА_6 і ОСОБА_4 належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи апеляційним судом, що підтверджується розписками про вручення вказаним особам судових повісток 17.01.2018 року, проте в судове засідання не з'явились, не повідомивши про причини неявки.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення адвоката Невмержицького В.І., який представляє інтереси відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін, виходячи з наступного.

Забезпечення позову -- це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 чинної на час постановлення оскаржуваної ухвали редакції ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2017 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 подано позов до ОСОБА_3, який було уточнено 06.11.2017 року, про порушення виконання договірних зобов'язань за договором процентної позики, а саме: стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошових коштів у відповідності до договору процентної позики від 01.10.2016 року: основну суму боргу - 500000 грн., проценти за користування грошовими коштами - 480000 грн., інфляційні - 95692,34 грн., три відсотки річних - 15737,70 грн., пеню - 465000 грн. та штраф - 100000 грн., тобто, всього 1656430,04 грн.

Об'єктами накладення арешту заявником визначено: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, та земельну ділянку, кадастровий № НОМЕР_1, які, за твердженням заявника, належать ОСОБА_3.

Судом першої інстанції встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка визначена об'єктом накладення арешту, належить ОСОБА_7, підстави набуття: договір купівлі - продажу від 09.08.2013 року, а не ОСОБА_3

Так, згідно отриманої судом першої інстанції інформаційної довідки за №105942210 від 01.12.2017 року, об'єкт нерухомості - квартира АДРЕСА_4, з 09.08.2013 року належить ОСОБА_7, підстава набуття: договір купівлі - продажу від 09.08.2013 року (а.с.93).

Таким чином, квартира, на яку заявник просить накласти арешт в порядку забезпечення позову, належить іншій особі, а накладення арешту на майно іншої особи, яка не є стороною у справі, є грубим втручанням владних органів у право власності вказаної особи та є недопустимим.

Згідно отриманої судом першої інстанції інформаційної довідки за №105946259 від 01.12.2017 року, земельна ділянка площею 0,105 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, сільська рада Русанівська, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення земельної ділянки - для індивідуального садівництва - дійсно належить ОСОБА_3 (а.с.96-97).

Проте суду не надано належних та допустимих доказів вартості земельної ділянки, яка належить відповідачу ОСОБА_3, для підтвердження співмірності заходів забезпечення позову.

В обґрунтування співмірності заходів забезпечення позову, а саме, вартості земельної ділянки - ціні позову, заявником надано розрізнені аркуші з копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.78-79), що не може вважатися належним доказом. Оригінал цього звіту суду першої інстанції та апеляційному суду не надавався, як і докази на підтвердження права суб'єкта на здійснення оціночної діяльності.

Отже, відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що квартира, на яку заявник просив накласти арешт в порядку забезпечення позову, належить не відповідачу, а іншій особі - ОСОБА_7, яка не є стороною у справі; що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір грошової оцінки належної відповідачу земельної ділянки, що унеможливлює встановлення співмірності заявлених у клопотанні вимог позовним вимогам; що позивачем не надано обґрунтованих даних про те, що відповідач вчинив дії, які б могли свідчити про його бажання відчужити майно, на яке сторона позивача просить накласти арешт, спроби вчинити такі дії з будь-яким іншим майном, доказів того, що загроза вчинення таких дій об'єктивна.

Доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування ухвали Варвинського районного суду від 01.12.2017 року, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду - залишенню без змін, як така, що постановлена судом з дотриманням норм процесуального права.

Оскільки за подачу апеляційної скарги ОСОБА_5 не в повному обсязі сплачено судовий збір - замість зазначеної в ухвалі апеляційного суду від 22.12.2017 року про залишення апеляційної скарги без руху належної до сплати суми 352 грн. (а.с.111) сплачено лише 320 грн. (а.с.116), недоплачений судовий збір в сумі 32 грн. належить стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374 п.1 ч.1, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, подану в інтересах ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Ухвалу Варвинського районного суду Чернігівської області від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 32 грн. недоплаченого при подачі апеляційної скарги судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 30.01.2018 року.

Головуючий:Судді: