Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря Терпай С.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 26.11.2009 року між нею та відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Свої вимоги мотивувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося в силу різних причин, зокрема через розходження поглядів на шлюб та сім'ю, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинилися, проживають окремо. Намагання зберегти сім'ю не дали позитивних результатів. На переконання позивача подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, шлюб існує тільки формально. У зв'язку з наведеним, просить суд розірвати їхній шлюб. Оскільки, відповідач ухиляється від виконання батьківського обов'язку щодо утримання дитини, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні надав заяву про визнання позову, не заперечує проти його задоволення. Наслідки визнання позову зрозумілі.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На виконання вищезазначених положень законодавства, судом роз'яснено сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевірено, чи не суперечить закону визнання відповідачем позову та чи не порушено права, свободи чи інтереси інших осіб у зв'язку з таким визнання.

Як встановлено судом з Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3, виданого 26.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 26 листопада 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 598. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка -ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася дитина - ОСОБА_3.

Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1 ст. 141 СК України).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням тієї обставини, що визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також того, що сторони в судовому засіданні підтвердили ту обставину, що в даний час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім'ю не мають, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, можливість відповідача сплачувати аліменти у встановленому у позовній заяві розмірі, суд приходить до висновку про прийняття визнання позовних вимог відповідачем, задоволення позовних вимог та ухвалення судового рішення в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 76, 141, 200, 206, 265, 273, 352-355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 26.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 598 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП - НОМЕР_2) аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно з дня подання позовної заяви - з 12 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2; місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, місце проживання: АДРЕСА_2; РНОКПП - НОМЕР_2) судовий збір розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду І.О. Шепетко