Провадження № 2/234/3927/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Кравченко О.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та усунення перешкод в користуванні майном, -

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2018 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1, в інтересах якого діє його представник за довіреністю ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та усунення перешкод в користуванні майном. До позовної заяви позивачем була додана квитанція №7 від 13.06.2018 року про сплату платником ОСОБА_4 судового збору у сумі 708 грн. за позовом ОСОБА_1 При перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що судовий збір не зараховано.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року позовна заява була залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не було сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн. за кожну позовну вимогу немайнового характеру. Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви - 7 днів з дня отримання даної ухвали шляхом надання до суду квитанції про сплату судового збору за кожну вимогу немайнового характеру, як передбачено ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір».

На виконання ухвали суду від 09.10.2018 року про усунення недоліків, представником позивача ОСОБА_2 29.10.2018 року через канцелярію суду надано клопотання про розстрочення чи відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі. Клопотання мотивовано тим, що на теперішній час у позивача немає можливості сплатити повну суму судового збору у звязку з важким матеріальним становищем. Представник позивача просить прийняти до уваги те, що саме незаконні дії відповідача позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи питання про розстрочення чи відстрочення сплати судового збору, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.9 ст.185 ЦПК України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Посилаючись на важкий матеріальний стан, який перешкоджає позивачу сплатити судовий збір за подання позову до суду, представник позивача не надав жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини. Також представником позивача не надано доказів існування обставин, які за законом можуть бути підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору. Суд звертає увагу на те, що предметом позову є захист права власності, що не відноситься до обставин, визначених п.3 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір». Щодо неправомірних дій відповідача, які змушують позивача звернутися з позовом до суду, то вказана обставина не може бути підставою для прийняття рішення про розстрочення чи відстрочення сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання представника про розстрочення або відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду, позовну заяву необхідно повернути позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України.

Одночасно позивачу слід розяснити, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє його представник ОСОБА_2, до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення та усунення перешкод у користуванні майном повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, протягом пятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського суду ОСОБА_6