ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/1742/17
Провадження 2/483/49/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника третьої особи органу опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи - орган опіки та піклування адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради та орган опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в :

18 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею, що відповідає інтересам дитини. Вона та донька зареєстровані в квартирі, де залишився проживати відповідач за адресою: АДРЕСА_1. Однак з березня 2017 року вони проживають у квартирі її сестри за адресою: АДРЕСА_2, де створені всі належні умови для проживання та виховання дитини. На теперішній час згоди між нею та відповідачем про місце проживання доньки не досягнуто, останній при зустрічах налаштовує дитину проти неї. Вважає, що проживання доньки в сімї ОСОБА_3 негативно впливатиме на її виховання та психіку. Посилаючись на викладені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить визначити постійне місце проживання дитини з нею за адресою: АДРЕСА_2.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, не повідомивши по причини неявки. В судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2017 року, позов не визнавав. Пояснив, що не заперечує проти проживання доньки з колишньою дружиною, оскільки за характером своєї роботи він не зможе забезпечити постійний догляд за дитиною. Разом з тим, стверджує, що позивачка перешкоджає його участі у вихованні доньки, та вказане питання за його заявою вирішується органом опіки та піклування.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що вважає позов передчасним та необґрунтованим, оскільки спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній, та просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області ОСОБА_5 підтримала висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_6 за місцем проживання її матері ОСОБА_1

Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надавши висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору та заяву про розгляд справи без участі представника вказаного органу.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 04 жовтня 2017 року, що підтверджується копією вказаного рішення (а.с. 35).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ФП № 108725, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу дитина проживає з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2, в квартирі, яка належить на праві власності рідній сестрі позивачки ОСОБА_7 та її чоловікові ОСОБА_8 В квартирі створено необхідні умови для проживання дитини. Вказані обставини підтверджуються довідкою житлово-експлуатаційної контори №11 «Південь» від 12 жовтня 2017 року № 3326, копією договору купівлі-продажу квартири від 26 серпня 2008 року, актом про проживання від 13 жовтня 2017 року, актом обстеження умов проживання від 17 листопада 2017 року (а.с. 46, 47-48, 50, 31, 38).

Родинні відносини позивачки та ОСОБА_7 підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії ІІІ-ФП №452780, серії І-ФП № 171234, копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 026963 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу (а.с. 33, 34, 45, 95).

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали до суду письмові заяви про їх згоду на проживання ОСОБА_1 з донькою в належній їм квартирі (а.с. 39, 43).

Відповідно до копії психолого-педагогічної характеристики, виданої Миколаївською ЗОШ №19, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у даному навчальному закладі з березня 2017 року. Мати учениці ІНФОРМАЦІЯ_2, цікавиться її успіхами, відвідує батьківські збори (а.с. 36).

З довідки комунального закладу Миколаївської міської ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» від 20 жовтня 2017 року № 6-782 вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у закладі з 30 березня 2017 року. Під час хвороб дитини догляд за нею здійснює мати ОСОБА_1, батько дитини її здоровям не цікавився (а.с. 37).

Згідно характеристики, складеної ст. ДОП СП Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_9, ОСОБА_1 характеризується за місцем проживання позитивно, скарг на її поведінку не надходило (а.с. 42).

Відповідно до акту обстеження умов проживання та довідки ОСББ «Городок», відповідач ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 53).

Органи опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області та адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, виходячи з інтересів дитини, вважають доцільним залишити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 з матірю ОСОБА_1, що підтверджується висновками вказаних органів від 11 грудня 2017 року та від 18 грудня 2017 року, відповідно.

Відповідно до ст. 141 СК мати, батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Згідно частин 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За частинами першою, другою статті 161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

У принципі 6 Декларації прав дитини затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Таким чином, суд вважає, що до правовідносин, що виникають з визначення місця проживання дитини, обов'язково слід застосовувати норми принципу 6 Декларації прав дитини про недопустимість розлучення дитини з матір'ю, крім випадків, коли є виняткові обставини.

Згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_9 України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Оцінюючи докази, надані учасниками справи, суд дійшов висновку, що позивачка має місце проживання, в якому згідно акту обстеження житлово-побутових умов створено всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини. Після розірвання шлюбу з відповідачем, саме позивачка займається доглядом за донькою, її вихованням.

Посилання відповідача на відсутність предмету спору, як на підставу для відмови в задоволенні позову, суд не приймає до уваги, оскільки позивачка скористалася своїм правом на визначення в судовому порядку місця проживання дитини з нею.

Таким чином, обставин, які б давали підстави для розлучення дитини з матір'ю, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, не встановивши під час розгляду справи виняткових обставин у розумінні положень статті 161 СК України, які б свідчили про неможливість проживання дитини разом з матір'ю, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання дитини з позивачкою.

Разом з тим, ОСОБА_3 не позбавлений права на участь у вихованні дитини.

Водночас, суд вважає необхідним задовольнити позов частково, визначивши місце проживання дитини з матірю, без зазначення конкретної адреси, оскільки квартира, в якій проживає позивачка, не є її власним житлом, та в майбутньому можлива зміна нею місця проживання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_3 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), треті особи - орган опіки та піклування адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради та орган опіки та піклування Очаківської міської ради Миколаївської області, про визначення місця проживання дитини, - задовольнити частково.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з її матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, за місцем проживання матері.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. в рахунок сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07 лютого 2018 року.

Головуючий: