ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

м. Харків

Справа № 638/11953/17

Провадження № 22-ц/818/242/18

Харківській апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Дашковської Н.К.

учасники справи:

позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ),

представник позивача Іванов Іван Дмитрович,

відповідач ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 638/11953/17 за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року, ухвалене суддею Уханьовою І.С., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 проходив службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) за мобілізацією у військовому званні «сержант» на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника. Під час проходження військової служби на підставі накладної № Є6872/628 від 24 листопада 2015 року сержантом ОСОБА_1 було прийнято військове майно на загальну суму 2185013грн., про що свідчить його особистий підпис у накладній. Під час прийому передачи майна від сержанта ОСОБА_1 до старшого прапорщика ОСОБА_3 було встановлено нестачу матеріальних засобів: костюм дощовий 16 к-тів., мішок спальний 3 шт., маска балистична середня 10 шт., рольова розвантажувальна система 9 к-тів., рукавиці тактичні 10 пар, рюкзак польовий 120 л. 9 шт., тактичний жилет з захисними пластинами 5 шт., чоботи з матеріалу ЄВА з утепл. 7 пар, шапка феска трикотажна 25 шт., шолом куле захисний «Каска-1М», штани теплі кмф. 62 шт., про що було складено акт від 21.10.2016 року. В даному акті ОСОБА_1 проставив свій особистий підпис. За даним фактом було призначено службове розслідування, в ході якого було підтверджено, що ОСОБА_1 своїми діями спричинив матеріальну шкоду державі (з урахуванням кратності). За результатами службового розслідування було видано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) «Про підсумки службового розслідування» від 04 листопада 2016 року № 1589-АГ. У зв`язку з помилками в застосуванні кратності наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) від 13 лютого 2017 року № 225-АГ, в наказ 1589-АГ було внесено зміни, з урахуванням яких сума завданої ОСОБА_1 шкоди склала 592030,69грн. Відповідач добровільно відшкодовувати шкоду відмовляється.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) збитки у розмірі 592608,40грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року позов ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) спричинені збитки у розмірі 592 608грн. та сплачений судовий збір в сумі 8880,46грн.

Рішення мотивовано тим, що позивачем доведені належними та допустимими доказами заявлені позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що не зважаючи на наявність в матеріалах справи інформації про те, що на час розгляду даної справи він приймав участь в антитерористичній операції, поштова кореспонденція направлялась йому за місце реєстрації. В матеріалах справи відсутні докази про його належне повідомлення.

Що стосується посилань суду про отримання ним 24 листопада 2015 року майна на загальну суму 2185013грн., то в цей час він знаходився за межами військової частини на лікуванні, що підтверджується ксерокопією виписки стаціонарного хворого.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.15 ЦПК України (у редакції, викладеній на час ухвалення рішення) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 255 та п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 2 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження

Відповідно до п.п.1 ч.1 ст. 3 КАС України (у редакції, викладеній на час ухвалення рішення) справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.17 КАС України (у редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції) юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема - на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Аналогічна норма закріплена у пункті 2 ч.1 ст.19 КАС України чинної редакції.

За змістом п.п.7, 15 ч. 1 ст. 3 КАС України (у редакції, викладеній на час ухвалення рішення) суб`єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб`єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно п.1 розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року за № N 243/95-ВР, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
За шкоду, заподіяну державі не під час виконання службових обов`язків, зазначені особи несуть матеріальну відповідальність у порядку, передбаченому цивільним законодавством України.
До військовослужбовців належать: солдати, матроси, сержанти, старшини строкової військової служби і ті, які проходять військову службу за контрактом, курсанти (слухачі) військово-навчальних закладів, жінки, які проходять військову службу за контрактом на посадах солдатів і матросів, сержантів і старшин, прапорщиків і мічманів та офіцерського складу, прапорщики, мічмани і офіцери Збройних Сил України, Прикордонних військ України, військ Цивільної оборони, Управління державної охорони України та інших військових формувань, створених відповідно до законодавства України, Служби безпеки України, військ внутрішньої та конвойної охорони Міністерства внутрішніх справ України, а також призвані на збори військовозобов`язані.

Як вбачається з тексту позовної заяви ОСОБА_1 проходив військову службі в ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ), за мобілізацією, у військовому званні «сержант» на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника.

Під час проходження військової служби, 24 листопада 2015 року ОСОБА_1 прийнято військове майно на загальну суму 2185013грн.

У зв`язку з частковою нестачею майна позивач просить стягнути з ОСОБА_1 592608грн.

У справі, що розглядається, спір виник з приводу недостачі військового майна, переданого відповідачу під звіт на відповідальне зберігання, під час проходження ним військової служби у званні «сержант» на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника першої прикордонної застави прикордонної комендатури швидкого реагування Харківського прикордонного загону.

Матеріли справи свідчать, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ставить питання про стягненні з ОСОБА_1 на користь держави збитків у розмірі 592605грн., спричинених ним саме під час проходження військової служби.

Згідно наказу Харківської прикордонної служби Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України від 04 листопада 2016 року ОСОБА_1 притягнено до підвищеної матеріальної відповідальності за порушення Статуту внутрішньої служби ЗС України, Дисциплінарного статут ЗС України саме у період виконання ним службових обов`язків.

Відповідно до наказу начальника Харківського прикордонного загону військової частини НОМЕР_1 ) №389-ос від 28 жовтня 2016 року сержанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за ст.26 ч.8 п.1 підпунктом «є» у зв`язку з демобілізацією.

Між тим, згідно контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського складу ОСОБА_1 проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 з 15 грудня 2016 року по 15 грудня 2019 року.

В суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 подано довідку командира військової частини НОМЕР_3 від 18 вересня 2018 року, що ОСОБА_1 і по цей час проходить військову службу, зокрема бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій області та Луганській областях, забезпечення їх здійснення.

Отже, спір має публічно-правовий характер, оскільки пов`язаний з проходження та звільненням з публічної служби.

За таких обставин, суд першої інстанції помилково вважав, що спір між сторонами має приватно-правовий характер та необгрунтовано розглянув справу в порядку цивільного судочинства по суті позовних вимог.

Згідно п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

За таких обставин рішення підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч. 1 п. 4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 14 серпня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 05 листопада 2018 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.