АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 665/555/17 Головуючий в суді І інстанції: Кузьменко А.Д.
Номер провадження:22-ц/791/116/18 Доповідач:Бездрабко В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Херсон

Апеляційний суд Херсонської області в складі:

Головуючого: Бездрабко В.О.

Суддів: Кузнєцової О.А.

Приходько Л.А.

Секретар: Зварич С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області, на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 22 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_5 у письмовій формі укладений договір міни земельних ділянок, відповідно до якого сторони обмінялися належними їм на праві власності земельними ділянками сільськогосподарського призначення, розташованими на території Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Того ж дня сторони підписали акт прийому-передачі обмінюваних ділянок та передали один одному документи, що посвідчують право власності.

Під час укладання договору сторони зобов'язалися 23 листопада 2016 року оформити в належній формі перехід права власності на земельні ділянки в нотаріальних органах, однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

ОСОБА_4 просив на підставі ст.220 ЦК України визнати дійсним письмовий договір міни земельних ділянок, укладений 22 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_5, визнати за позивачем право власності на придбану за договором міни земельну ділянку площею 5,0629 гектарів, кадастровий номер НОМЕР_1, яка розташована на території Першокостянтинівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі заступник керівника Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області, просить рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема в обґрунтування доводів скарги зазначив, що недотримання сторонами вимог про обов'язкове нотаріальне посвідчення договору міни земельних ділянок, призвело до ненадходження до бюджету податків та зборів, що впливає на економічні інтереси держави.

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Херсонської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Херсонського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.9 ст.1 Перехідних положень вказаного Кодексу).

В судове засідання ОСОБА_5 не з'явився, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Про день та час розгляду справи відповідач повідомлений у спосіб визначений цивільним процесуальним законодавством.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_6, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_4 - адвоката Гончарова М.В., який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 0,1058 га, кадастровий номер НОМЕР_2 розташована на території Першокостянтиновської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, вартістю 1701,00грн.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 5,0629 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, вартістю 185715,48грн., розташована на території Першокостянтиновської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

22 листопада 2016 року сторони у простій письмовій формі уклали договір міни належних їм земельних ділянок.

Пунктом 1.7 договору визначено, що, враховуючи різницю у вартості земельних ділянок, що є предметом обміну, за погодженням сторін позивач сплатив відповідачу грошову компенсацію в розмірі 184014,48 грн., яку ОСОБА_5 отримав до підписання договору (а.с.5).

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог на підставі ст. 220 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, проте відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на придбану за договором міни земельну ділянку.

Проте, з висновком суду погодитись не можна, як таким, що не відповідає вимогам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно із ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу з урахуванням вимог цього кодексу.

Відповідно до ст. 716 ЦК України до договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне посвідчення договору не вимагається.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.13 постанови від 16 листопада 2009 року, №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», за яким норми ч.2 ст.220 ЦК України не застосовуються щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін.

При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухиляється від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Матеріали справи не містять доказів щодо дійсного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. 12 травня 2017 року ОСОБА_5 на адресу суду подана заява про визнання позову, що свідчить про відсутність спору між сторонами (а.с.26).

Оскільки сторонами правочину не був дотриманий, визначений законом порядок укладення та оформлення договору міни земельних ділянок, позивачем не надано доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, підстави для задоволення позову відсутні.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в порядку ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на земельну ділянку.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Генічеської місцевої прокуратури, діючого в інтересах держави в особі Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Херсонській області, задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 06 червня 2017 року скасувати, ухвалити у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання договору міни дійсним та визнання права власності на земельну ділянку - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 29 січня 2018 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: О.А. Кузнєцова

Л.А. Приходько