Справа № 204/846/18
Провадження № 2/204/695/18
УХВАЛА

про залишення позову без руху

09 лютого 2018 року місто Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Нізік О.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 49000) до ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 69000, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_3, 49000, РНОКПП НОМЕР_2), Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (будинок 3 вулиця Калинова місто Дніпро, 49000) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, -

в с т а н о в и л а:

07 лютого 2018 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

08 лютого 2018 року згідно з реєстром передачі справ матеріали вказаної позовної заяви передані судді Нізік О.В.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме:

-не в повному обсязі сплачено судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (зі змінами внесеними згідно із Законами станом на 07.12.2017 року № 2229-VIII). Так, відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно зі статті 4 (розміри ставок судового збору) Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (зі змінами внесеними згідно із Законами станом на 07.12.2017 року № 2229-VIII), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2018 року становить 1762 гривень. Позивачеві слід було сплатити удовий збір виходячи з розміру за одну немайнову вимогу 704 грн. 80 коп. Враховуючи, що позивачем заявлено чотири немайнові вимоги та сплачено 1409 грн. 60 коп. йому необхідно доплатити 1409 грн. 60 коп.;

-відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. У позовній заяві відсутнє зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою та відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Зокрема позивач посилається у позовній заяві на відсутність можливості подати прийняті нотаріусом рішення та на необхідність витребування таких (ким саме не зазначено). Проте, відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, яке має відповідати вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України. Чого позивачем не зроблено. ;

-Позивачем у справі одним з відповідачів визначено нотаріуса, проте жодних вимог до нього як відповідача не заявлено (в обґрунтування позову зазначено про неправомірність дій на думку позивача), не враховано що нотаріус є публічною особою та наявні застереження ст. 20 ЦПК України, щодо визначення такої особи відповідачем у певній категорії справ. Так, встановлена статтею 50 Закону України «Про нотаріат» можливість оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є надійним процесуальним засобом забезпечення законності нотаріального провадження і гарантією прав громадян, юридичних осіб та інтересів держави. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - сторін нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість. Саме сторони є субєктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Як свідчить аналіз судової практики, у багатьох випадках, коли заінтересована особа звертається до суду з цивільним позовом де обєктом спору є правочин, що був нотаріально посвідчений, відповідачем у справі вона залучає нотаріуса, що посвідчував його. У таких випадках суд, керуючись положеннями Закону, повинен визнавати такого відповідача неналежним. Якщо особа вважає, що внаслідок укладення правочину було порушено її права та охоронювані законом інтереси, вона повинна звернутися з відповідним позовом до іншої сторони, яка є учасником цього правочину, а не до нотаріуса, що посвідчував цей документ. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, повязаних з нотаріальною дією. Згідно з пунктом 26 постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху враховується, практика Європейського суду з прав людини (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 p.) де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи із вищевикладеного, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вищевказаних вимог викладених в данні ухвалі судді.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 (квартира АДРЕСА_1 49000) до ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 69000, РНОКПП НОМЕР_1), ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_3, 49000, РНОКПП НОМЕР_2), Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (будинок 3 вулиця Калинова місто Дніпро, 49000) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду у встановлений строк, заява буде вважатись неподаною та підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Нізік