Єдиний унікальний номер 233/4291/17 Номер провадження 22-ц/775/198/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 лютого 2018 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Соломахи Л.І.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в залі судових засідань №4 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Наумик О.О. у місті Костянтинівці, в справі №233/4291/17 за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

11 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернулась до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до КП «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є споживачем послуг наданих КП «Компанія Вода Донбасу» Костянтинівського ВУВКГ. Кількість отриманої води на її квартиру фіксується лічильником води, який при монтажі пройшов державну повірку.

У лютому 2017 року вона отримала повідомлення від Костянтинівського ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» щодо необхідності чергової державної повірки лічильника води, при цьому, її було зобов'язано оплатити послуги за розпломбування та опломбування лічильника води в сумі 85,00 грн., а також оплатити повірку лічильника в сумі 80,00 грн.

Зазначила, що відповідач незаконно примусив оплатити роботу, яка вже оплачена нею при сплаті за спожиту воду, чим принизив її як свого абонента. Внаслідок чого у неї піднявся артеріальний тиск, стала боліти голова, появився шум у вухах, піднявся рівень цукру в крові, збільшилася кількість приступів. У зв'язку зі стресом кількість судорожних приступів з втратою свідомості збільшилась. Внаслідок чого 27.04.2017 року вона втратила свідомість та при падінні отримала закритий осколковий перелом обох кісток лівої голені. На лікування переламу ноги позивачкою було витрачено 3221,20 грн.

Вважала, що стрес від неправомірних дій відповідача сприяв значному погіршанню стану її здоров'я.

Тому, просила суд визнати протиправними дії адміністрації КП «Компанія Вода Донбасу», які призвели до погіршення стану її здоров'я; зобов'язати відповідача сплатити на її користь частину коштів, витрачених на лікування в сумі 3221,20 грн.; зобов'язати відповідача сплатити на її користь 50000,00 грн. у зв'язку із втратою здоров'я та зобов'язати відповідача відшкодувати моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн., посилаючись на постанову ВСУ №4 від 31.03.1995 року.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів - відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодилась позивачка ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просила апеляційний суд скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Доводами апеляційної скарги наведено, що судом першої інстанції при ухваленні рішення порушені норми матеріального та процесуального права.

Вважає, що посилання судом першої інстанції на постанови КМУ №532 від 2014 року та інші постанови, а також на Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» є безпідставним та таким, що не відповідають вимогам нормативно правового характеру.

Звертає увагу на те, що суди України вже ухвалювали рішення за подібними позовами на користь позивача.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки ОСОБА_1 апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач КП «Компанія «Вода Донбаса» в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст. 130 ЦПК України (а.с. 123).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судове рішення не відповідає.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Відповідно до квитанцій від 16.02.2017 року та 21.02.2017 року ОСОБА_2 сплатила 80,00 грн. за держповірку приладу обліку води та 85,00 грн. - за опломбування приладу обліку води відповідно (а.с. 5).

З довідки до акту повторного огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.05.2013 року вбачається, що ОСОБА_2 встановлено безстроково першу групу А інвалідності з причиною захворювання - загальне захворювання (а.с. 6).

ЛКК Міського психіатричного диспансеру м. Костянтинівки надав довідку №626 від 7 листопада 2017 року про те, що стресова обстановка в побуті могла викликати у пацієнта почастішання припадків і погіршення психічного стану у ОСОБА_2 (а.с. 72).

З виписки медичної картки стаціонарного хворого №1417 від 22.05.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 27.04.2017 року по 22.05.2017 року з діагнозом: закритий осколковий перлом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням (а.с. 77).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявленого позову стосовно протиправності дій відповідача щодо стягнення плати за розпломбування, опломбування приладу засобу обліку води та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та нормам закону.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, та «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінетом Міністоров України №474 від 08 липня 2015 року, періодична повірка, обслуговування і ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців.

Вказані пункти 7-17 зокрема передбачають, що виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем. Споживач забезпечує у зазначений в повідомленні строк доступ представника виконавця до засобу вимірювальної техніки. Представник виконавця пред'являє споживачеві направлення, видане йому виконавцем, для проведення періодичної повірки або ремонту засобу вимірювальної техніки, а також у разі потреби демонтажу такого засобу. Демонтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 2. Після демонтажу засобу вимірювальної техніки виконавець забезпечує його транспортування для проведення періодичної повірки або ремонту. Після проведення періодичної повірки або ремонту виконавець у строк, зазначений в акті про демонтаж засобу вимірювальної техніки, забезпечує транспортування засобу вимірювальної техніки для його монтажу. Представник виконавця, який прибув для проведення монтажу засобу вимірювальної техніки, пред'являє споживачеві відповідне направлення, видане йому виконавцем. Монтаж засобу вимірювальної техніки проводиться представником виконавця виключно у присутності споживача та оформляється актом за формою згідно з додатком 3. Опломбування засобу вимірювальної техніки здійснюється представником виконавця у день його монтажу, про що зазначається в акті про монтаж засобу вимірювальної техніки. Виконавець веде облік засобів вимірювальної техніки, щодо яких проведено періодичну повірку та ремонт.

Отже за змістом наведених норм періодична повірка засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги, та в порядку, встановленому та затвердженому постановою Кабінету Міністрів України (Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт).

При цьому здійснення повірки засобів вимірювальної техніки, яка включає демонтаж, транспортування до місця повірки та монтаж також покладається на суб'єкта господарювання, що надає послуги. Саме суб'єкт господарювання має демонтувати засіб обліку, визначитися із спеціалізованою організацією, яка проведе повірку, транспортувати до місця повірки і назад споживачу та встановити засіб обліку.

Судом встановлено, що позивачка є зареєстрованою та проживає за адресою: м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 24, кв. 42. Відповідач КП «Компанія «Вода Донбасу» надає позивачці послуги з централізованого водопостачання у вказаній квартирі (а.с. 4).

Як зазначив в своїх поясненнях представник позивачки ОСОБА_1, у лютому 2017 року відповідач направив ОСОБА_2 повідомлення про необхідність чергової державної повірки лічильника води, при цьому зобов'язав позивачку сплатити ці послуги. 16 лютого 2017 року вона сплатила 85,00 грн. за розпломбування та опломбування приладу обліку води, а 21 лютого 2017 року ОСОБА_2 сплатила 80,00 грн. за держповірку приладу обліку води.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та Порядок подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог стосовно протиправності дій відповідача щодо оплати позивачкою ОСОБА_2 послуг за розпломбування, опломбування приладу обліку води та державну повірку цього приладу.

Тому апеляційний суд вважає, в цій частині позовні вимоги позивачки обґрунтовані, і з відповідача на її користь має бути стягнуті суми, які вона сплатила за розпломбування, опломбування приладу обліку води та державну повірку цього приладу, визнавши дії відповідача з цього приводу неправомірними.

Перевіряючи правильність ухваленого судом першої інстанції рішення в частині спору про відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд приходить до наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині спору про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, виходив з недоведеності позовних вимог в цій частині.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможна.

ОСОБА_2 є споживачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, і між сторонами виникли фактичні договірні відносини з цього приводу.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також визначення механізму їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно з п. 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Законом України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції» №3390-VI від 19 травня 2011 року, яким внесено зміни в положення п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», що передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), визначено термін такої шкоди - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Отже, законом передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), тільки за умови, що така шкода завдала каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть у зв'язку з придбанням товару неналежної якості.

Дійшовши висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції залишив поза увагою, що спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Тому, суд безпідставно застосував правила ст. 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Законом України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено право споживача на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Позивачкою на підтвердження наявності матеріальної шкоди, заподіяної її здоров'ю, надані довідку до акту повторного огляду медико-соціальною експертною комісією від 27.05.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 повторно встановлено безстроково першу групу А інвалідності з причиною захворювання - загальне захворювання (а.с. 6), довідку ЛКК Міського психіатричного диспансеру м. Костянтинівки №626 від 7 листопада 2017 року про те, що стресова обстановка в побуті могла викликати у пацієнта почастішання припадків і погіршення психічного стану у ОСОБА_2 (а.с. 72) та виписку медичної картки стаціонарного хворого №1417 від 22.05.2017 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 27.04.2017 року по 22.05.2017 року з діагнозом: закритий осколковий перлом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням (а.с. 77).

Проте, такі докази не є тими належними та допустимими доказами для вирішення спору про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної здоров'ю відповідачці.

Отже, апеляційний суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, не виконав вимоги ст. 263 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - підлягає скасуванню та ухваленню постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 листопада 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживачів задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії КП «Компанія «Вода Донбасу» щодо зобов'язання ОСОБА_2 оплатити послуги за розпломбування та опломбування лічильника води в розмірі 85,00 грн. та за повірку лічильника води в розмірі 80,00 грн.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (, юридична адреса м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, 177) на користь ОСОБА_2 (1971 року народження, уродженки м. Костянтинівка Донецької області, ІПН НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1) 165 (сто шістдесят п'ять) гривень 00 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої погіршенням стану здоров'я, - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (, юридична адреса м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, 177) в дохід держави судовий збір в розмірі 2688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 лютого 2018 року.

Судді: