Справа № 236/173/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Бікезіної О.В.,

за участю: секретарів - Плаксіної Є.В.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2,

свідків- ОСОБА_8., ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лиман цивільну справу, в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2018 року заявник ОСОБА_1, в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_2, звернулась до Краснолиманського міського суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 2000 року вона та ОСОБА_4 проживали разом як чоловік та жінка, вели сумісне господарство, не реєстрували відносини, бо не надавали цьому ніякого значення. В 2003 році ОСОБА_4 захворів, переніс інсульт, його було прикуто до ліжка. Заявник доглядала ОСОБА_4, піклувалася про нього до дати його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності. Вона є єдиною спадкоємицею на майно померлого. Заявник прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до Лиманської державної нотаріальної контори, але своєю постановою нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не підтверджено факт проживання зі спадкодавцем однією сім"єю. Тому заявник змушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, шляхом встановлення факту проживання однією сім"єю її - ОСОБА_1 та ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Рубці Краснолиманського району Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила, викладені в заяві обставини, просить суд встановити вказаний факт.

Представник заявника - ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримала та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи за довіреністю № 1 від 02 січня 2018 року - ОСОБА_5 (а.с. 24), належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с.23).

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК).

В ідповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справу про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с. Рубці Краснолиманського району Донецької області, що підтверджується наданою заявником копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області 19 квітня 2016 року (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 4,1178 га, розташованої на території Лиманської міської (колишньої Рубцівської сільської) ради Донецької області, кадастровий номер НОМЕР_3, що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 16 січня 2006 року (а.с. 10).

Відповідно до ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Оскільки померлий ОСОБА_4 рідних не мав, тобто спадкоємці першої - третьої черги відсутні, заявник ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги, бо відповідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за законом звернулася до Лиманської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак постановою державного нотаріуса ОСОБА_6 від 08 грудня 2017 року їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки документально не підтверджується факт її проживання зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 13).

Факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_3, які пояснили що є сусідами заявниці та знають її багато років. ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_4 близько шістнадцяти років. З 2003 року ОСОБА_4 був прикутий до ліжка внаслідок інсульту. ОСОБА_1 доглядала його по день його смерті, вона його і поховала.

Перебування ОСОБА_4 в хворобливому стані підтверджено і відповідною медичною довідкою амбулаторії ЗПСМ с. Рубці (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК (2947-14) про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Також, п. 23 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України встановив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкодавець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На підставі пояснень заявника та свідків, а також доказів, досліджених в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім'єю з ОСОБА_4 з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1, мала спільний побут з ним, доглядала його, а тому вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 212, 213, 214, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, представник заявника адвокат ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманська міська рада Донецької області, про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП-НОМЕР_4 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 13 лютого 2018 року.

Головуючий суддя -