Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що після смерті її тітки ОСОБА_2, залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку № 8 по вулиці Центральній (Леніна) в с.Щербаки та земельної ділянки площею 0,2431 га для будівництва та обслуговування жилого будинку. Позивач є спадкоємцем після смерті тітки, інших спадкоємців немає. 27.02.1992 року тітка заповіла все своє майно ОСОБА_1, позивачу по справі, але про наявність заповіту вона дізналася лише в жовтні 2017 року та не звернулася в установлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини для оформлення своїх спадкових прав, а тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач в судове засідання не зявилася, подав суду заяву в якій вказала, що позові вимоги підтримує в повному обсязі, просять провести розгляд справи без її участі.

Відповідач - Фесюрівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, не направив до суду свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належно, направили суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 18.05.2012 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 1-ОК № 241610 (а.с.6).

Встановлено, що ОСОБА_2 приходилась тіткою позивача у справі, була зареєстрована і проживала в в ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначене підтверджено зібраними матеріалами справи.

Встановлено, що позивач у справі являються спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 18.05.2012 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, що знаходиться в в с.Щербаки 8 по вулиці Центральній (Леніна), буд.8 Білоцерківського району Київської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та земельної ділянки, яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку.

Згідно заповіту від 27.02.1992 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Фесюрівської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_2 заповіла все майно ОСОБА_1, позивачу по справі. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №49512689, вбачається що реєстрація заповіту була проведена 18.10.2017 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач являється спадкоємцем щодо майна тітки ОСОБА_2, про наявність заповіту позивач дізналася у жовтні 2017 року, коли знайшла його у старих фотографіях тітки, і відразу звернулася до нотаріуса. Позивач проживає в іншій місцевості, що, теж, було перешкодою для вчасного оформлення своїх спадкових прав.

Встановлено, що Державний нотаріус Білоцерківської районної державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 в оформленні спадкових прав після смерті ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк, шість місяців з дня відкриття спадщини. /а.с.7/.

Відповідно до наданих матеріалів справи, та даних державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_2 не відкривалася.

При вирішенні даного спору, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, наявність обставин, які суд вважає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, а отже, позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258- 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 18.05.2012 року після смерті ОСОБА_2, протягом трьох місяців з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_4