Єдиний унікальний номер 229/1581/18 Номер провадження 22-ц/4804/168/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2018 року м. Бахмут

Справа № 229/1581/18

Провадження №22-ц/4804/168/18

Донецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Біляєвої О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Папоян В.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання Сергєєвої К.О.,

сторони:

позивач ОСОБА_1,

відповідач - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» на рішення Дружківського міського суду Донецької області в складі судді Гонтар А.Л. від 23 липня 2018 року, ухвалене у м. Дружківка Донецької області, дата складення повного судового рішення - 23 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 предявив до суду позов до Комунального підприємства (далі КП) «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживача, визнання дій неправомірними і зобовязання вчинити певні дії.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, що надаються КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства.

З грудня 2015 року повірка приладу обліку води КВ-1,5 № 636197, встановленого за місцем проживання споживача, не проводилася. З 01 вересня 2016 року відповідач вивів з експлуатації вищевказаний лічильник, нараховує плату за послуги за нормами споживання, а не за показниками лічильника, внаслідок чого станом на 01 липня 2017 року за особовим рахунком позивача обліковується заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 740 грн 36 коп.

На час предявлення позову позивач сплатив нараховану відповідачем суму боргу, за власні кошти здійснив повірку засобу обліку спожитої води, який 11 липня 2017 року був прийнятий відповідачем в експлуатацію.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив визнати дії Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" в особі Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства щодо переведення споживача на розрахунок за нормативним водоспоживанням та проведення повірки лічильника обліку за власні кошти незаконними; зобовязати відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком з 01 вересня 2016 року з урахуванням показників лічильника обліку холодної води. Крім того, позивач просив стягнути з КП "Компанія "Вода Донбасу" на його користь грошові кошти у сумі 740 грн 36 коп. на підставі ст. 1212 ЦК України і 127 грн 11коп. за повірку лічильника обліку холодної води.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 23 липня 2018 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнати незаконними дії Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" щодо переведення ОСОБА_1 на рахунок за нормативним водоспоживанням та проведення повірки лічильника обліку за власні кошти.

Зобовязати відповідача провести перерахунок нарахувань за послуги централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № 201622 від 01.09.2016 по 01.07.2017 з урахуванням фактичних показань лічильника обліку холодної води, встановленого за адресою: кв.АДРЕСА_1.

Стягнути з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 127 грн 11 коп., сплачені за повірку лічильника обліку холодної води.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" у дохід держави судовий збір у сумі 1762 грн.

Рішення мотивовано тим, що на час виникнення спірних правовідносин плата за послуги, повязані з повіркою лічильника, який є власністю споживача, була включена до складу тарифів з холодного водопостачання та водовідведення, за якими ОСОБА_1 сплачував за спожиті послуги, а тому обовязок щодо оплати повірки лічильника покладається на відповідача. Останній безпідставно проводив нарахування плати за надані послуги згідно з установленими нормативами (нормами) споживання з централізованого постачання холодної води і водовідведення, оскільки ним не доведена несправність засобу обліку води, що встановлений у квартирі позивача.

Відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення 740 грн 36 коп., суд керувався передчасністю предявлення цих вимог.

У серпні 2018 року Комунальне підприємство "Компанія «Вода Донбасу» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час ухвалення оскарженого рішення суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин не врахував правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15; Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-13571св16. Суд не застосував до спірних правовідносин положення абзацу 3 частини четвертої статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", згідно з якими періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію та воду) проводиться за рахунок внесків на обслуговування вузлів комерційного обліку, встановлених відповідно до закону; а також залишив поза увагою, що витрати на встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного та розподільного обліку холодного водопостачання до структури тарифів не входять.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду в оскарженій частині - без змін, посилаючись на те, що за нормами діючого законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб, здійснюється за рахунок субєктів господарювання, які надають послуги. Отже, суд дійшов правильного висновку, що саме відповідач несе відповідальність за своєчасну повірку лічильника холодної води у квартирі споживача; а справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається.

У судовому засіданні представник відповідача Красна Т.О. підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів.

Позивач ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, судове рішення без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, оскільки в іншій частині судове рішення учасниками справи не оскаржується.

Суд першої інстанції встановив, що споживачем послуг з водопостачання та водовідведення в квартирі АДРЕСА_1, є ОСОБА_1; а виконавцем послуг - КП «Компанія «Вода Донбасу» в особі Дружківського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. Облік холодної води за вказаною адресою здійснювався за показниками лічильника КВ-1,5 № 636197.

З 01 вересня 2016 року відповідачем виведений з експлуатації засіб обліку холодної води у звязку із закінченням міжповіркового інтервалу, з цього часу нарахування за послуги провадились за нормами водоспоживання.

Станом на 01 липня 2017 року розмір заборгованості з оплати наданих відповідачем послуг складає 740 грн 36 коп.

Згідно з актом прийому в експлуатацію засобів обліку холодної води від 11 липня 2017 року, відповідачем було прийнято в експлуатацію вищезазначений засіб вимірювальної техніки, який пройшов повірку 06.07.2017, перші показники 00860.

Установивши ці обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення діями відповідача прав споживача, а тому задовольнив позов частково.

Однак погодитись з таким висновком суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, четвертої статті 17 Закону України від 05.06.2014 № 1314-УП «Про метрологію та метрологічну діяльність» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на суб'єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

З метою забезпечення єдиного для всіх регіонів підходу до формування тарифів у сфері житлово-комунальних послуг постановою Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Згідно з пунктом 24 цього Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт одного засобу обліку води та теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається згідно з кошторисом, затверджується (погоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється за місяцями міжповірочного інтервалу, що встановлюється Держспоживстандартом для відповідного засобу обліку води та теплової енергії.

Порядок надання комунальних послуг, права та відповідальність споживачів і виконавців цих послуг регламентується Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Пунктами 9, 30, 32 цих Правил передбачено, що квартирні засоби обліку води і теплової енергії беруться виконавцем на абонентський облік, а їх періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) проводяться за рахунок виконавця, до обовязків якого входить контроль міжповіркових інтервалів, повірка квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, в той час як обовязком споживача є своєчасна оплата наданих послуг за цінами і тарифами, встановленими згідно з вимогами законодавства.

Статтями 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ та пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено договірне регулювання відносин у сфері житлово-комунальних послуг та визначено, що послуги, які надаються споживачеві згідно із договором, оформлюються на основі типового договору про надання таких послуг, перелік яких та тарифи (ціни) на які затверджуються уповноваженими органами.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку води (у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) має здійснюватися за рахунок виконавця зазначених послуг, а витрати, понесені виконавцем, відшкодовуються на інакше, як шляхом їх включення у тариф на послуги з постачання холодної води та водовідведення та сплати споживачем щомісячно у складі цих послуг.

Отже, підприємства, які надають послуги споживачам з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (виконавці), повинні забезпечити виконання робіт з періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних засобів обліку води та теплової енергії за рахунок включення цих робіт до тарифу на послуги з утримання будинків і споруд відповідно до укладених між ними договорів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, видала постанову від 26 листопада 2015 року № 2869 «Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП «Компанія «Вода Донбасу».

До складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» послуги з періодичної повірки приладів обліку води, які є власністю споживача, не включено.

Структура тарифу на централізоване водопостачання КП «Компанія «Вода Донбасу» (додаток № 1 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 листопада 2015 року № 2869) включає витрати на збут, у тому числі на періодичну повірку, опломбування, обслуговування та ремонт (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) засобів обліку води, які є власністю ліцензіата, згідно з пунктом 24 постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги».

Аналогічні розяснення надані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, у листі від 12 травня 2016 року № 2492/19/9-16.

Таким чином, установивши, що до складу тарифів відповідача послуги з періодичної повірки приладів обліку води не включено, слід дійти висновку, що повірка засобів обліку повинна здійснюватися за рахунок споживача.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-60цс15.

Однак суд першої інстанції при вирішенні справи не урахував наведені норми, неправильно застосував до спірних правовідносин Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 10 березня 2016 року № 303, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04 квітня 2016 року за № 499/28629, і дійшов помилкового висновку, що до складу тарифів відповідача послуги з періодичної повірки приладів обліку води включено, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Отже, установивши у справі, яка переглядається, той факт, що до складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» не включено послугу з періодичної повірки квартирних приладів обліку води, що є власністю споживача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у спірний період КП «Компанія «Вода Донбасу», до якого позивачем предявлений позов, не повинен нести перед ним відповідальність з відшкодування понесених ним витрат на повірка засобів обліку води.

Відтак суд апеляційної інстанції приймає наведені в апеляційній скарзі доводи.

Аргументи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема, посилання на Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 10 березня 2016 року № 302, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2016 року за № 593/28723; Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, суд відхиляє, оскільки зазначені нормативні акти не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права і неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов неправильного висновку про задоволення позовних вимог; суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення в оскарженій частині і ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до КП «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживача.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 375, 382 ЦПК України, Донецький апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» задовольнити.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 23 липня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про захист прав споживача відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.М.Біляєва

Судді: В.В.Папоян

О.В.Халаджи

Дата складення повного рішення 01 листопада 2018 року

Суддя-доповідач О.М.Біляєва