Провадження № 2-о/522/70/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.,

при секретарі Скибінській Є.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Міністерства освіти і науки України, Одеського національного економічного університету, Східноукраїнського національного університету ім. В. Даля про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року до Приморського районного суду м. Одеси із заявою звернулася ОСОБА_1, згідно якої просила встановити юридичний факт належності правовстановлюючих документів, а саме: диплома з відзнакою серія НОМЕР_5 від 22.06.1991 року, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом, яким присвоєно кваліфікацію «інженер-економіст», реєстраційний номер диплома № НОМЕР_6; диплома -кандидата наук серія НОМЕР_3 від 25.06.1996 року; атестата доцента серія НОМЕР_4 від 07.09.2001 року, яким присвоєно вчене звання доцента кафедри банківської справи -ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народжена в м. Луганськ, НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 21.02.1997 року.

При цьому посилаючись на те, що при видачі диплому серія НОМЕР_8 від 22.06.1991 року про здобутті заявницею вищої освіти, у написанні шлюбного прізвища під час здійснення перекладу з російської на українську мову було допущено помилку - замість правильного написання прізвища «ОСОБА_1» зазначено неправильно «ОСОБА_1», що потягло за собою в подальшому неправильне написання прізвища заявника в дипломі кандидата наук серії НОМЕР_3 від 25.06.1996 року та атестаті доцента серії НОМЕР_4 від 07.09.2001 року та у зв'язку із чим була змушена звернутися до суду.

Представник заявника у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності та відсутності ОСОБА_1, заяву підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник Міністерства освіти і науки в судове засідання не з'явилася, заявила суду клопотання, згідно якого просила розглядати заяву за її відсутності.

Представник Одеського національного економічного університету в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності.

Представник Східноукраїнського національного університету ім. В. Даля, у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду заяви сповіщався належним чином.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2, шлюб зареєстровано Палацом урочистих подій м. Ворошиловград, актовий запис № 1454. Після реєстрації шлюбу заявник обрала прізвище чоловіка - ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_9 від 06.11.1990 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

З копії паспорту серії НОМЕР_7, виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера вбачається, що прізвище заявника: «ОСОБА_1».

Відповідно до копії диплому з відзнакою серії НОМЕР_8 від 22.06.1991 року, заявнику присвоєно кваліфікацію «інженер-економіст», реєстраційний номер диплома НОМЕР_6. Даний диплом було видано заявнику на шлюбне прізвище на російській та на українській мовах одночасно. В українському дипломі шлюбне прізвище було зазначене як «ОСОБА_1» замість вірного: «ОСОБА_1».

Наказом № 40-0 від 0304.1997 року, у зв'язку з присудженням ВАК вченого ступеню кандидата економічних наук та отриманням диплома кандидата наук серії НОМЕР_3 від 25.06.1996 року заявник була зарахована кандидатом економічних наук (запис в трудовій книжці від 03.04.1997 року).

Згідно диплому серії НОМЕР_3 від 25.06.1996 року , копія якого наявна в матеріалах справи, прізвище заявника зазначено, як «ОСОБА_1».

Рішенням Атестаційної колегії Міністерства освіти і науки від 26.06.2001 року, протокол № 3/36-Д заявнику присвоєне вчене звання доцента кафедри банківської справи, атестат доцента серії НОМЕР_4 від 07.09.2001 року. Згідно даного атестату, прізвище ОСОБА_1, помилково вказано як «ОСОБА_1».

Заявник зазначила, що встановлення факту належності вищевказаних правовстановлюючих документів, необхідно їй для здійснення своїх трудових та соціальних прав.

У відповідності до положень п.6 ч.1ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пункт 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»вказує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що правовстановлюючі документи, а саме диплом з відзнакою серія НОМЕР_5 від 22.06.1991 року, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом, яким присвоєно кваліфікацію «інженер-економіст», реєстраційний номер диплома № НОМЕР_6; диплом -кандидата наук серія НОМЕР_3 від 25.06.1996 року; атестата доцента серія НОМЕР_4 від 07.09.2001 року, яким присвоєно вчене звання доцента кафедри банківської справи належать саме ОСОБА_1, а тому вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст. 293, 294, 315, 354 ЦПК України,суд. -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1) - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності правовстановлюючих документів, а саме: диплома з відзнакою серія НОМЕР_5 від 22.06.1991 року, виданого Ворошиловградським машинобудівним інститутом, яким присвоєно кваліфікацію «інженер-економіст», реєстраційний номер диплома № НОМЕР_6; диплома -кандидата наук серія НОМЕР_3 від 25.06.1996 року; атестата доцента серія НОМЕР_4 від 07.09.2001 року, яким присвоєно вчене звання доцента кафедри банківської справи -ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, народжена в м. Луганськ, НОМЕР_1, виданий Київським РВ УМВС України в Одеській області 21.02.1997 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлено 22 січня 2018 року.

Суддя: А.Ю. Бойчук