ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Суми

Справа №591/5882/17

Номер провадження 22-ц/788/1959/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

стягувач ОСОБА_1,

боржник ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року, постановлену у складі судді Сидоренко А.П., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 21 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

20 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3. Свої вимоги мотивує тим, що з 10 лютого 2007 року в Зарічному ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Зарічним районним судом м. Суми 02 жовтня 2006 року про стягнення з нього на користь потерпілого ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 589 грн. 00 коп. та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. У травні 2017 року йому призначено пенсію, з якої відраховується 20% на погашення боргу перед ОСОБА_1 Однак, постановою державного виконавця та актом від 15 серпня 2017 року передано належний йому на праві власності садовий будинок під №79, який знаходиться в садівничому товаристві «Хімік-1» в м. Суми, загальною площею 10,9 кв.м., стягувачу ОСОБА_1 у рахунок погашення заборгованості. Вважає, що вказана постанова винесена державним виконавцем незаконно, оскільки протягом шести місяців з його пенсії здійснюється утримання в рахунок погашення боргу, а з 2006 року він проживає в даному садовому будинку та він є його постійним і єдиним житлом.

Просить суд поновити пропущений строк на оскарження постанови та акту Зарічного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області, визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Зарічного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_4 щодо складання постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 15 серпня 2017 року, скасувати постанову та акт старшого державного виконавця Табули Ю.О. про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 15 серпня 2017 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року, поновлено ОСОБА_2 строк на оскарження постанови та акту державного виконавця Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_4 від 15 серпня 2017 року про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Скаргу ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі Зарічний ВДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення. У своїх доводах вказує на те, що боржником не надано доказів використання садового будинку, як єдиного житла. Зазначає, що пенсію боржник почав отримувати у 2017 році, а садовий будинок та земельна ділянка описана ще в 2012 році. Вважає, що суд, поновлюючи строк звернення до суду із даною скаргою, не врахував ознайомлення боржника із матеріалами виконавчого провадження 04 жовтня 2017 року та 18 жовтня 2017 року, медичні довідки про стан його здоровя датовані 13 та 20 жовтня 2017 року, але він в цей час зявлявся до відділу ДВС для ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження. Крім того в матеріалах виконавчого провадження міститься заява боржника без зазначення місця його фактичного проживання або місця реєстрації з приводу відрахувань із його пенсії, що датована 17 жовтня 2017 року. Судом також не визначено, яким саме чином виконавець зобовязаний вчинити дії щодо відновлення порушених прав боржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, скаржника ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_5, які заперечують проти апеляційної скарги, представника стягувача ОСОБА_6, яка при вирішенні справи покладається на розсуд суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що постановою №20 від 14 листопада 2007 року старшого державного виконавця Державної виконавчої служби у Зарічному районі м. Суми ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №1-363/06, виданого Зарічним районним судом м. Суми 03 січня 2007 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в розмірі 14 589 грн. 42 коп. (т. 1, а. с. 199).

13 вересня 2012 року державним виконавцем Відділу ДВС Сумського МУЮ проведено опис та арешт садового будинку, площею 10,9 кв.м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0480 га за кадастровим номером :10:006:0079, що розмішені за адресою: Сумська область, м. Суми, «Хімік-1» садівниче товариство, район Хіммістечко, буд. 79а (т. 1, а. с. 202, 203).

Згідно звіту з незалежної оцінки СУНв 08/01 та звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, станом на 01 жовтня 2015 року ринкова вартість належного ОСОБА_2 садового будинку в садівничому товаристві «Хімік-1» становить 30 090 грн. 00 коп., а земельної ділянки - 8 630 грн. 00 коп. (т. 1, а.с. 205-219).

12 січня 2016 року державним виконавцем підготовлено заявку на реалізацію арештованого майна, належного ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 222). Листом від 21 березня 2016 року СФ ДП «СЕТАМ» повідомлено Зарічний ВДВС міста Суми ГТУЮ в Сумській області про неможливість подальшої реалізації арештованого майна, в звязку з втратою звітом про оцінку майна чинності.

01 вересня 2016 року проведено повторну оцінку вказаного садового будинку та земельної ділянки та складено звіти, відповідно до яких ринкова вартість садового будинку, загальною площею 10,9 кв.м. становить 32 470 грн. 00 коп., а земельної ділянки, площею 0,0480 га 18 077 грн. 00 коп. (т. 1, а. с. 227-229).

Державний виконавець 15 вересня 2016 року направив боржнику листа в якому повідомив про проведену оцінку спірного майна та про визначену вартість (т. 1, а. с. 232).

03 січня 2017 року державним виконавцем підготовлено заявку на реалізацію арештованого майна та направлено до СФ ДП «СЕТАМ» (т.1, а. с. 234). Згідно Протоколу № 243867 про проведення електронних торгів, 20 березня 2017 року торги не відбулися у звязку з відсутністю учасників торгів (т.1, а. с. 238). Організатором проведено уцінку зазначеного лоту до 42 964 грн. 95 коп. та виставлено на повторні (другі) торги. Згідно Протоколу № 248688 проведення електронних торгів, 10 квітня 2017 року торги не відбулися, у звязку відсутністю допущених учасників торгів (т. 1, 241). Проведено уцінку лоту та визначено стартову ціну в розмірі 35 382 грн. 90 коп. Призначені на 03 травня 2017 року електронні торги не відбулись, у звязку із відсутністю учасників (т.1, а. с. 242).

31 липня 2017 року державним виконавцем, у порядку ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», направлено повідомлення стягувачу про залишення нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості та зазначено про необхідність повідомити Зарічний ВДВС міста Суми ГТУЮ в Сумській області в десятиденний термін з моменту отримання вказаного повідомлення (т.1, а.с. 243).

14 серпня 2017 року стягувачем ОСОБА_1 до виконавчої служби подано заяву, в якій він повідомив про свою згоду взяти нереалізоване на електронних торгах майно в рахунок погашення заборгованості, а саме садовий будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою м. Суми, Садівниче товариство «Хімік-1», № 79а (т.1, а.с. 243а).

Відповідно до акту державного виконавця від 15 серпня 2017 року, який затверджений начальником Зарічного ВДВС м. Суми, у звязку з тим, що торги не відбулися, а стягувач виявив бажання залишити нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості, у власність ОСОБА_1 передане наступне майно: садовий будинок площею 10,9 кв.м. та земельна ділянка площею 0,0480 га, що знаходяться за адресою м. Суми Садівниче товариство «Хімік-1» №79а, за ціною 35383,90 грн (т. 1 а. с. 11, 27, 243в).

15 серпня 2017 року державним виконавцем Табулою Ю.О. винесена постанова про передачу вказаного майна стягувачу в рахунок погашення боргу. (т. 1 а.с.10,26, 243б).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо дотримання державним виконавцем норм чинного законодавства при зверненні стягнення на майно, яке належить боржнику, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначено статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов'язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_2 на праві власності зареєстровано наступне майно: садовий будинок, площею 10,9 кв.м. за адресою: м. Суми, «Хімік-1» садівниче товариство, район Хіммістечка, буд. 79а; садовий будинок, площею 4,4 кв.м. за адресою: м. Суми, «Шинник» садівничий кооператив, район вулиці Римського-Корсакова, буд. 40.

З матеріалів справи вбачається та не спростовано сторонами, що ОСОБА_2 на праві власності житлових приміщень не має. Починаючи з 25 грудня 2015 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: м. Суми, Робітниче селище, 14 (т. 1, а. с. 6), за даною адресою знаходиться Комунальна організація «Центр реінтеграції бездомних осіб».

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_2 не був обізнаний із проведенням державним виконавцем реалізації належного боржнику майна, а тому був позбавлений можливості запропонувати інше майно чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Державним виконавцем не вирішувалось питання щодо можливості реалізувати, в рахунок погашення заборгованості, садівничий будинок в садівничому кооперативі «Шинник», належний боржнику, площа якого є значно меншою від спірного садівничого будинку в садівничому товаристві «Хімік-1».

Статтею 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

У пункті 40 рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року по справі «Кривицька та Кривицький проти України» зазначено, що згідно з Конвенцією поняття «житло» не обмежується приміщенням, яке законно займано або створено. Чи є конкретне місце проживання «житлом», яке підлягає захисту на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин, а саме - від наявності достатніх та триваючих зв'язків із конкретним місцем (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Прокопович проти Росії» (Prokopovich v. Russia), заява № 58255/00, п. 36, ECHR 2004-XI (витяги).

Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 13 травня 2008 р. у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, п. 50).

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» зазначив, ніщо у статті 8 Конвенції та у попередніх рішеннях Суду не свідчить на користь того, що концепція «житла» має обмежуватись резиденцією, яка облаштована відповідно до чинного законодавства та визнав, що захистом статті 8 Конвенції охоплюється циганська кибитка (шатро).

Тобто, садовий будинок, в якому особа проживає, є її житлом навіть у випадку коли воно не відповідає усім будівельним, архітектурним, санітарним, пожежним та іншим нормам.

Посилання Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області на недоведеність боржником використання садового будинку як єдиного житла є безпідставним, оскільки відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» обовязок зясовувати наявність у боржника житла, окрім того, що реалізується, покладено саме на державного виконавця.

Окрім того, відкриваючи виконавче провадження, старшим державним виконавцем зазначено адресу боржника ОСОБА_2 саме садовий кооператив «Хімік-1», буд. 79 в м. Суми, за даною адресою йому надсилалась поштова кореспонденція (т. 1, а. с. 199, 220).

Таким чином враховуючи те, що боржнику будь-яке житло, окрім садового будинку не належить, а державним виконавцем не зясовувалось питання щодо наявності обмежень, передбачених приписами ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» для його реалізації, оскаржувані постанова та акт винесені державним виконавцем передчасно.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не визначено, яким саме чином виконавець зобовязаний вчинити дії щодо відновлення порушених прав боржника, є помилковими, оскільки скасування оскаржуваної постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу є достатнім для поновлення прав боржника.

Колегія суддів погоджується також із висновками суду щодо поважності причин пропуску строків звернення ОСОБА_2 до суду із скаргою про скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувача в рахунок погашення боргу від 15 серпня 2017 року, так як такий строк ним було пропущено у звязку з тривалістю терміну надання йому безоплатної вторинної правової допомоги, до центру з надання якої він звернувся своєчасно, відразу після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2018 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.Ю. Кононенко

ОСОБА_8