Ухвала

Справа № 712/1302/18

Номер провадження 2/712/855/18

08 лютого 2018 року

Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси м. Черкаси ОСОБА_1

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю в особі Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (пров.Крайній,29, м.Черкаси) звернулася з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_3 ДАБК в особі Черкаської міської ради (вул.Б.Вишневецького,36, м.Черкаси), третя особа - ОСОБА_4 (пров.Крайній,29, м.Черкаси), посилаючись на те, що ОСОБА_2 є власником 1/4 частини домоволодіння за адресою: пров. Крайній, 29 м. Черкаси, 18028, іншим співвласником є її мати ОСОБА_4, яке належить їм на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.11.2001 року. Земельна ділянка, на якій знаходиться спадкове майно належала померлому 05.11.2000р. батьку позивачки ОСОБА_5 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого Першою Черкаською держнотконторою 05.07.1958 року №1-3139, зареєстрованого в Черкаському бюро технічної інвентаризації №7126.На сьогодні у позивачки виникла необхідність установки газового котла та лічильника в житловому будинку по пров. Крайньому, 29 в м. Черкаси.На замовлення ОСОБА_2 ПАТ «ЧЕРКАСИГАЗ» згідно технічних умов було розроблено робочий проект по реконструкції та технічному переоснащенню існуючої системи газопостачання (установка газового котла та лічильника) в житловому будинку по пров. Крайньому, 29 в м. Черкаси. Всі технічні роботи були виконані, але при введенні обладнання в експлуатацію зясувалося, що частина обєктів є самочинно побудованими. У звязку з цим ОСОБА_2 звернулася до Увідповідача із заявою щодо реєстрації самочинної прибудови за адресою: пров. Крайній, 29 м. Черкаси, 18028 та листом №8322-2 від 13.12.2017 року їй було відмовлено в реєстрації та розяснено, що реєстрація може бути здійснена лише щодо самочинно збудованого обєкта, на яке визнано право власності за рішенням суду. Вказує, що самочинно побудованими є наступні споруди: Б-1 - житловий будинок, 21 кв.м, побудований в 1965 році; б - прибудова, 11,7 кв.м, побудована в 1974 році, б1 - прибудова, 1,6 кв.м, побудована в 1988 році, Е- сарай, 19 кв.м, побудований в 1998 році, які були побудовані задовго до того, як ОСОБА_2 стала власницею житлового будинку та відповідних житлових споруд і тому в неї особисто немає жодних дозвільних документів на ці обєкти, а, отже, інакше, як в судовому порядку позивачка не може оформити своє право власності на вказані прибудови. У зв"язку з викладеним, просить суд визнати право власності за ОСОБА_2 на обєкти самочинного будівництва: Б-1 - житловий будинок, 21 кв.м, побудований в 1965 році; б - прибудова, 11,7 кв.м, побудована в 1974 році, б1 - прибудова, 1,6 кв.м, побудована в 1988 році, Е- сарай, 19 кв.м, побудований в 1998 році.

Позовна заява не відповідає в повній мірі вимогам, викладеним у статтях 175 і 177ЦПК України, зокрема, позивачем не вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, а також підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також у позовній заяві не зазначено у відповідності до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_4 та ідентифікаційний код юридичної особи відповідача ОСОБА_3 ДАБК ЧМР згідно Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України.

Крім того, предявлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки у повній мірі не відповідає вимогам ч.1 ст.175 ЦПК України не вказана ціна позову, яка згідно з ст.80 ЦПК України визначається вартістю майна, яка підлягає визначенню субєктами оціночної діяльності, які отримали дозвіл на її здійснення в установленому законом порядку.

Згідно п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону «Про судовий збір» судовий збір за вимогами майнового характеру підлягає оплаті в розмірі - 1 % ціни позову, але не менше в 2018 році 704,80 грн. та не більше 8810 грн.

За відсутності зазначення ціни позову відсутні підстави для висновку про оплату судового збору в належному розмірі.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститись позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст.26 ЗУ „Про основи містобудування, спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. У звязку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовом про визнання права власності на самочинно збудовані обєкти суд має звертати увагу, чи зазначено у позовній заяві відповідно до вимог ст. 119 ЦПК обставини щодо звернення позивача до інспекції державного будівельного архітектурного контролю про прийняття обєкта до експлуатації та посилання на докази щодо зазначених обставин. У разі відсутності посилання на такі обставини або докази суд має відповідно до вимог ст. 121 ЦПК залишити позовну заяву без руху та надати строк для усунення недоліків із наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 121 ЦПК. Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

У поданій позовній заяві не зазначено обставин щодо відмови компетентного органу у прийнятті в експлуатацію самочинно збудованих обєктів, відсутнє посилання на докази щодо зазначених обставин. Позивачем наданий лист за результатами розгляду заяви щодо реєстрації самочинної забудови, разом з тим не підтверджено, що це стосувалось прийняття в експлуатацію конкретного зазначеного у позові нерухомого майна., також не вказано, чи відведена у встановленому порядку земельна ділянка, на якій розташоване самочинне будівництво, чи існує порушення державно-будівельних норм та/або санітарних правил, чи забезпечена можливість надійної та безпечної експлуатації обєкта самочинного будівництва та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч.2 ст.187 ЦПК України при відкритті провадження судя вирішує, за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатись справа.

Згідно до ч.3 ст.274 ЦПК України у редакції, чинній з 15.12.2017р., при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В позовній заяві відсутнє зазначення думки позивача щодо необхідності чи можливості розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, що унеможливлює вирішення вказаного питання при відкритті провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення позовної заяви з дотриманням вимог, викладених у статтях 175 і 177ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.175, ст.177, ст.185, ст.189, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 державного архітектурно-будівельного контролю в особі Черкаської міської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, - надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається http://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/ .

Суддя: О.М.Марцішевська