Справа № 2-з-14/18
У Х В А Л А

23 січня 2018 року суддя Солом"янського районного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Продан М.В.

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, в якому просить розділити між нею та відповідачем спільне сумісне майно, виділивши їй 1/3 частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 43,7 кв.м., жилою площею 28,90 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3; відповідачу виділити майно: 1/3 частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 43,7 кв.м., жилою площею 28,90 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_3.

До суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, зокрема, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

накладення арешту на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

В своїй заяві позивач посилається на те, що відповідач має дуже велику заборгованість перед банками, тому існує загроза відчуження майна, яке є предметом спору та порушення її прав при виконанні рішення суду за відсутності майна у відповідача.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд приходить до висновку, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником обґрунтована, оскільки повідомлені нею обставини дають підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову і якщо такий буде задоволено, то виконання рішення суду може бути утрудненим або неможливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав та ризиків, визначених ст.149 ЦПК України, для забезпечення позову.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає задоволенню в повному обсязі.

Підстави для застосування зустрічного забезпечення судом не вбачаються.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.

В якості забезпечення позову:

Накласти арешт на 2/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2.

Виконання ухвали покласти на Солом'янський районний відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві.

Стягувачем за вказаною ухвалою є ОСОБА_1, проживає за адресою АДРЕСА_4

Боржником за вказаною ухвалою є ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та підлягає негайному виконанню, а її оскарження не зупиняє її виконання.

Ухвала є обов'язковою на всій території України та може бути пред'явлена до примусового виконання протягом 3 (трьох) років в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи - протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали до Апеляційного суду міста Києва в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Л.І. Кізюн