Номер провадження: 22-ц/785/952/18
Номер справи місцевого суду: 495/2659/17
Головуючий у першій інстанції Гайда-Герасименко О. Д.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2017 року,

встановила

10.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив зобов'язати відповідача повернути належний йому автомобіль марки «БМВ 530», синього кольору, державний номер НОМЕР_1, без права відчуження, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.06.2016 року приблизно о 19 год. посадовою особою Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області в присутності позивача був складений протокол огляду зазначеного транспортного засобу та автомобіль було вилучено. Будь-яких пояснень щодо мети та підстав вилучення вказаного автомобіля посадовою особою Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області позивачу не було надано, крім того в самому протоколі огляду від 11.06.2016 вказане не зазначено. Крім того, ОСОБА_2 стало відомо, що була проведена авто-технічна експертиза автомобілю, після проведення якої позивачу було повідомлено, що в транспортному засобі було проведено заміна номерного кузова. ОСОБА_2 наголошував, що при покупці автомобіля йому не було відомо про заміну номерного кузова, оскільки огляд проводився поверхово, спеціального обладнання він не має. Вказаний автомобіль для позивача та його родини є єдиним засобом для існування, в зв'язку з скрутним матеріальним становищем позивач підробляв водієм, крім того у нього є батьки похилого віку та неповнолітні діти.

Враховуючи вищевикладене, оскільки спірний автомобіль марки набутий відповідачем без відповідної правової підстави та без згоди позивача (власника), останній змушений звернутись до суду з вказаним позовом.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов'язано Білгород-Дністровський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області повернути ОСОБА_2 автомобіль марки «БМВ 530», державний номер НОМЕР_1, номер НОМЕР_3, номер двигуна НОМЕР_4, номер кузова НОМЕР_5, синього кольору, який знаходиться на території Білгород-Дністровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області без права відчуження.

Не погоджуючись із рішенням суду, заступник керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення скасувати та постановити ухвалу, якою провадження у справі закрити.

Апеляційну скаргу керівник Білгород-Дністровської місцевої прокуратури обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано те, що власником даного автомобілю є інша особа, тоді як позивач є його користувачем, а тому ОСОБА_2 у даному спорі не має права на звернення з зазначеним позовом, оскільки такими повноваженнями наділений безпосередньо власник автомобіля - ОСОБА_3 Крім того під час проведення огляду місця події 11.06.2016 року було встановлено невідповідність реєстраційного номеру у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорті) та номеру, під яким вказаний автомобіль зареєстрований у Національній автоматизованій інформаційній системі, що стало підставою для відкриття кримінального провадження по вказаному факту. В ході досудового розслідування слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 12.06.2016 винесено постанову про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001555 в якості речового доказу автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) № НОМЕР_6 на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, які були вилучені 11.06.2016 оглядом місця події. Крім того, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.06.2016 року накладено на зазначений автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для запобігання змінам, знищенню свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорту) та відчуженню авто, та надання статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0001555. Прокурор наголошує, що згідно діючого законодавства спори про скасування арешту на майно, який накладено слідчим суддею або судом у кримінальній справі підлягають розгляду в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, у тому числі питання щодо долі речових доказів підлягають розгляду за правилами кримінального процесуального судочинства. Такі спори не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Таким чином, суд першої інстанції без наявних на те підстав, за відсутності нескасованого арешту у кримінальному провадженні, з порушенням вимог щодо правил підвідомчості справ, задовольнив позов про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

07.02.2018 року засобами електронного зв'язку на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, у якому він повідомив, що про день та час розгляду справи він проінформований, але не може взяти участь у справі у зв'язку з хворобою, на підтвердження чого надає докази.

Однак до клопотання не додано жодних належних доказів хвороби ОСОБА_2 та неможливості у зв'язку з цим прибуття його у судове засідання.

Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що справа перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції з вересня 2017 року, ОСОБА_2 двічі не з'являвся у судові засідання, колегія суддів вважає такі дії останнього зловживанням своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, а тому дійшла висновку, що у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи необхідно відмовити.

Справа розглянута судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першого інстанції виходив з того, що спірний автомобіль набутий відповідачем без законної підстави та без згоди позивача (власника), а тому на підставі ст.ст. 317, 321, 387 та 400 ЦК України автомобіль підлягає поверненню позивачу.

Однак, вирішуючи спір районний суд не врахував наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод від 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001555, внесеного до 12.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Кримінальне провадження розпочато на підставі повідомлення старшого інспектора ДПС ГУНП Бабенко Д.П., про те, що 11.06.2016 при відпрацюванні м. Білгород-Дністровського згідно наказу ГУНП в Одеській області № 1285 від 07.06.2016 в м. Білгород-Дністровському по провулку Орджонікідзе був зупинений автомобіль марки «БМВ 530», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням громадянина ОСОБА_2, під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, в ході якої останній викликав сумнів у дійсності.

Під час проведення огляду місця події, об'єктом вказаного огляду був автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, користувачем якого є ОСОБА_2, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) № НОМЕР_6 на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1. Власником вказаного автомобіля значиться ОСОБА_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Аналізуючи результати проведеного поверхневого огляду автомобіля «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, користувачем якого є ОСОБА_2, а також свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорті) № НОМЕР_6 на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1 та порівнюючи їх із роздруківкою із бази Національної автоматизованої інформаційної системи, було встановлено що на автомобіль «БМВ 530» видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) № НОМЕР_7, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорті), наданому ОСОБА_2 при огляді місця події значиться № НОМЕР_6.

Отже було встановлено, що реєстраційні номери у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорті) та номер, під яким вказаний автомобіль зареєстрований у Національній автоматизованій інформаційній системі, зовсім різні. При цьому у витязі з Національної автоматизованої інформаційної системи значиться інформація про те, що вказаний транспортний засіб був суттєво переобладнаний, а саме маються зміни у наступних позиціях: категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу кузова та об'єм двигуна.

В ході досудового розслідування слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 12.06.2016 року винесено постанову про долучення до матеріалів кримінального провадження № 0001555 в якості речового доказу автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) № НОМЕР_6 на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, які були вилучені 11.06.2016 року оглядом місця події за адресою: місто Білгород-Дністровський, провулок Орджонікідзе, 6 (а.с.27-28)

Крім того, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 14.06.2016 року у справі № 495/4584/16-к накладено на автомобіль на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорт) № НОМЕР_6 на автомобіль «БМВ 530», реєстраційний номер НОМЕР_1, для запобігання змінам, знищенню свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (техпаспорту) та відчуженню авто, та надання статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0001555 (а.с.26-31).

Відповідно до вимог ст. 15 ЦПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України (у редакції, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 1 постанови № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. В порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, коли арешт на майно накладено при провадженні в кримінальній справі, розглядаються заяви боржників на правильність арешту майна .

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що спори про скасування арешту на майно, який накладено слідчим суддею або судом у кримінальній справі в порядку, передбаченому главою 17 КПК України, у тому числі питання щодо долі речових доказів підлягають розгляду за правилами кримінального процесуального судочинства. Такі спори не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції без наявних на те підстав, за відсутності нескасованого арешту у кримінальному провадженні, з порушенням вимог щодо правил підвідомчості справ, задовольнив позов про витребування майна з чужого незаконного володіння, у зв'язку з чим на підставі ч.1 ст.377 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі у зв'язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь Білгород-Дністровської місцевої прокуратури понесені останньою та документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги у розмірі 704,00 грн.

У зв'язку з ухваленням рішення за відсутності учасників справи, відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури - задовольнити.

Заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2017 року - скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Білгород-Дністровської місцевої прокуратури судовий збір у розмірі 704,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08.02.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева