УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

02 листопада 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку наказного провадження із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вказана заява відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України подана з порушенням зазначених вимог, оскільки прізвище відповідача вказане в заяві не збігається з поданими документами. Так у заяві про видачу судового наказу прізвище заявника зазначено як « Маслан», тоді як із доданих до заяви документів вбачається що заявником є « Маслаган».

Частиною 3 ст. 184 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У відповідності до п. 4), п. 5) ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу, суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, у видачі судового наказу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 167, 258-261 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину.

Роз'яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 частини першої ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її складення у порядку, передбаченому ст.ст. 351-355 ЦПК України.

Суддя Добропільського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_5