Справа № 683/3039/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/3039/17, 2/683/246/2018 за позовом ОСОБА_1 до Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 20 червня 2008 року померла його мати ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла йому. Вказує, що він у встановленому законом порядку прийняв спадщину, однак, оформити свої спадкові права на спірне будинковолодіння не в змозі, так як за життя ОСОБА_2 не отримувала свідоцтва про право власності на це будинковолодіння.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3 подала письмову заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач Коржівська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує.

Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).

Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 20 червня 2008 року померла ОСОБА_2, яка для позивача була рідною матір»ю. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 16 грудня 2003 року секретарем виконкому Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №11, яким усе належне їй на день смерті майно заповіла ОСОБА_1, а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХМ №068981 заповіла ОСОБА_4. На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із сином позивачем по справі ОСОБА_1

22 вересня 2008 року за заявою ОСОБА_4 Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №970/2008 до майна померлої 20 червня 2008 року ОСОБА_2

Отже, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є єдиними спадкоємцями за заповітом майна померлої 20 червня 2008 року ОСОБА_2, які у встановленому законом порядку прийняли спадщину: ОСОБА_1 шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, ОСОБА_4 шляхом подачі нотаріусу заяви у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4 оформив усе належне йому майно після смерті матері ОСОБА_2 за заповітом, отримавши 18 березня 2010 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Решту майна згідно заповіту успадкував позивач ОСОБА_1, який спадщину не оформляв.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи №970/2008, заведеної 22 вересня 2008 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлої 20 червня 2008 року ОСОБА_2

На день своєї смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в житловому будинку по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Згідно витягу з погосподарських книг Коржівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області від 12 січня 2018 року житловий будинок по вул. Миру,22 в с. Коржівка 1955 року забудови і відноситься до суспільної групи колгоспний двір. Станом на 15 квітня 1991 року (до набрання чинності Законом України «Про власність») головою цього колгоспного двору являвся ОСОБА_2, а членом двору позивач ОСОБА_1

Відповідно до положень ч.1 ст.120 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до роз»ясень, даних в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема:

- право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні;

- розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних;

- згідно зі ст.4 Постанови ВРУ «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року.

Оскільки житловий будинок №22 по вул. Миру в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області згідно записів у погосподарських книгах Коржівської сільської ради належить до суспільної групи колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були ОСОБА_2 та ОСОБА_1, тому спірний будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по 1/2 частині (1 : 2 =1/2).

Отже, ОСОБА_2 була власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області. Власником решти частини будинковолодіння є позивач ОСОБА_1

Під час проведення паспортизації житлових будинків, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 свідоцтва про право власності не оформляли та вказаний будинок в органах БТІ не реєстрували.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

24 листопада 2017 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 відмовлено ОСОБА_1 у оформленні спадщини на спірне будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документа на будинковолодіння.

Однак, враховуючи, що будинковолодіння, розташоване по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області було побудовано у 1955 році, відомості про нього внесено у погосподарські книги Коржівської сільської ради, наявність технічного паспорту на даний будинок, суд вважає за можливе визнати за позивачем, який є спадкоємцем майна ОСОБА_2, право власності на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом.

Враховуючи, що решта 1/2 частина спірного будинковолодіння належить ОСОБА_1 як члену колгоспного двору, тому за ОСОБА_1 слід визнати право власності на зазначене будинковолодіння в цілому (1/2 частина успадкована після смерті ОСОБА_2 + 1/2 частина належна ОСОБА_1 як члену колгоспного двору).

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Миру,22 в с. Коржівка Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24 січня 2018 року.

Суддя: