Справа № 159/3068/13-ц
Провадження № 4-с/159/3/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області суд під головуванням

судді Миронюка М.Г.,

за участю секретаря Посполітак Г.О.

заявника - боржника ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ковель скаргу ОСОБА_1 на неправомірні дії і бездіяльність державного виконавця, зобовязання державного виконавця вчинити дії та зупинення виконавчих дій по стягненню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою в суд на неправомірні дії і бездіяльність державного виконавця та про зобовязання державного виконавця вчинити дії і зупинення виконавчих дій по стягненню.

Заявник оскаржує дії та бездіяльність державного виконавця при проведенні виконавчих дій з приводу винесення незаконної, на його думку, постанови в.о. начальника Ковельського міжрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській областівід 10.10.2017 року про перевірку виконавчого провадження та повідомлення державного виконавця від 12.10.2017 року № 35683/9 щодо проведення виконавчих дій, а також вважає , що слід зобов'язати державного виконавця завершити виконавчі провадження ЗВП № 29220123 ВП № 32713203, ВП № 47375041 у порядку, що передбачений пунктами 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII чинного від 05.10.2016 року , за ч. 3 ст. 63 в редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, шляхом винесення постанови про завершення.

Заявник зазначає, що при цьому заявник посилається на те, що наявні правовстановлюючі документи на нерухоме майно не підтверджують його право на належність йому 38/100 частини у житловому будинку АДРЕСА_1, а відмітка про реєстрацію у паспорті не є безумовним доказом фактичного проживання у квартирі.

Заявник вважає, що неправомірно застосовано ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016 року та не застосовано ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, оскільки виконавчі листи у зазначеному заявником провадженні були видані у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Заявник також вказує, що зазначені вище підстави поданої скарги, що стосується майна , яке не належить боржнику на праві власності, згідно п.5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження ( в редакції від 21.04.1999 року), яка діяла на момент видачі виконавчих документів, є таким, що зумовлює обовязкове зупинення виконавчого провадження.

Частиною ч.4 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016 року передбачено, що виконавче провадження підлягає обовязковому зупиненню у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Заявник просить зобов'язати посадову особу Ковельського МРВ ВДВС ГТУЮ вул. Кармелюка, 4, м. Ковель, 45008, у Волинській області, який здійснює виконавчі дії у зазначених виконавчих провадженнях, не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про винесення цієї ухвали зупинити вчинення виконавчих дій в частині звернення стягнення щодо новоствореного об'єкта нерухомого майна, а саме: - в квартирі АДРЕСА_2. , - для виконання виконавчих листів у виконавчих провадженнях №32713203, №47375041, ЗВП №29220123, до вирішення скарги по суті.

Просив визнати вчиненні дії та бездіяльність під час здійснення виконавчого провадження № АСВП 47375041 та прийняті постанови від 10.10.2017 року про перевірку виконавчого провадження та повідомлення від 12.10.2017 року № 35683/9 щодо проведення виконавчих дій, - неправомірними та зобов'язати державного виконавця завершити виконавчі провадження ЗВП № 29220123 ВП № 32713203, ВП № 47375041 у порядку, що передбачений пунктами 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016, ч. 3 ст. 63 в редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, шляхом винесення постанови про завершення.

Суд заслухавши пояснення заявника, стягувача, представника стягувача прийшов до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії і бездіяльність державного виконавця, зобовязання державного виконавця вчинити дії та зупинення виконавчих дій по стягненню і зупинення виконавчих дій на стягнення - слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні постановою в.о. начальника Ковельського міжрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 10.10.2017 визнано такою, що винесена з порушенням ч.4 ст.50 Закону Україн « Про виконавче провадження» та скасовано постанову про опис майна (коштів) боржника від 09.06.2017 року винесену старшим державним виконавцем Фіц М.М. у виконавчому провадженні .

Повідомленням про проведення виконавчих дій від 12.10.2017 року повідомлено боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 про те, що 25.10.2017 року в звязку з примусовим виконанням рішень суду за адресою, що вказана у виконавчих документах, а саме: АДРЕСА_3 будуть проводитись виконавчі дії щодо опису нерухомого майна боржника о 10 год.30 хвилин.

В судовому засіданні встановлено, що заявником в судовому порядку була оскаржена постанова про опис майна (коштів) боржника від 09.06.2017 року винесена старшим державним виконавцем Фіц М.М. у виконавчому провадженніАСВП 47375041.

В звязку з тим, що постановою в. о. начальника територіального управління юстиції у Волинській області від 10.10.2017року вищезазначену постанову визнано такою, що винесена з порушенням ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» та скасовано, заявник подав заяву в Ковельський міськрайонний суд про залишення його скарги без розгляду , яка судом була задоволена.

В той же час заявник оскаржив постанову в. о. начальника Ковельського територіального управління юстиції у Волинській області від 10.10.2017 року, якою визнано такою, що винесена з порушенням ч.4 ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» і скасовано постанову про опис майна (коштів) боржника від 09.06.2017 року, винесену старшим державним виконавцем Фіц М.М. у виконавчому провадженніАСВП 47375041, а також оскаржив повідомлення державного виконавця про проведення виконавчих дій від 12.10.2017 року, що є свідченням того, що заявник у будь який спосіб намагається подати скарги на будь-які дії державного виконавця, щоб перешкодити проведенню виконавчих дій і затягнути виконання.

Аналіз скарги заявника дає підстави вважати, що заявник використовуючи будь які дії державного виконавця подає скарги і просить в першу чергу зупинити провадження у справі, хоча дане питання відноситься до компетенції державного виконавця, а не до суду.

Обгрунтування скарги носить набір штампів і юридичних формулювань, що носять загальний характер, які не стосуються прийнятих рішень державними виконавцями та які на думку суду не є підставою для визнання неправомірнимипостанови від 10.10.2017 року про перевірку виконавчого провадження та повідомлення від 12.10.2017 року № 35683/9 щодо проведення виконавчих дій, оскільки перевірка виконавчого провадження відноситься до компетенції в.о. начальника Ковельського міжрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області, а повідомляти сторони щодо проведення виконавчих дій є обовязком державного виконавця.

Заявник не вказав в своїй скарзі в чому полягають неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця при видачі постанови від 10.10.2017 року про перевірку виконавчого провадження та повідомлення від 12.10.2017 року № 35683/9 щодо проведення виконавчих дій, а фактично наводить мотиви не з приводу цих дій, а оспорює належність нерухомого майна, що підлягає стягненню.

Тому суд прийшов до висновку, що дії та бездіяльність державного виконавця, які оскаржує заявник в своїй скарзі, а саме з приводу винесення постанови в. о. начальника Ковельського територіального управління юстиції у Волинській області від 10.10.2017 року, якою визнано такою, що винесена з порушенням ч.4 ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» та скасовано постанову про опис майна (коштів) боржника від 09.06.2017 року, яка винесена старшим державним виконавцем Фіц М.М. у виконавчому провадженніАСВП 47375041 та з приводу направлення повідомлення державного виконавця про проведення виконавчих дій від 12.10.2017 року, в якому повідомлено боржника ОСОБА_1 та стягувача ОСОБА_2 про те, що 25.10.2017 року в звязку з примусовим виконанням рішень суду за адресою, що вказана у виконавчих документах, а саме: АДРЕСА_3 будуть проводитись виконавчі дії щодо опису нерухомого майна боржника о 10 год.30 хвилин, були прийняті в межах повноважень відповідно в.о. начальника Ковельського міжрайонного ВДВС та державним виконавцем і права та інтереси заявника не були порушені.

Щодо вимоги заявника про зупинення вчинення виконавчих дій в частині звернення стягнення щодо новоствореного об'єкта нерухомого майна, а саме: - в квартири АДРЕСА_4, то дана вимога є надуманою з метою перешкодити проводити виконавчі дії, не ґрунтується на вимогах Закону і не підлягає до задоволення.

Доводи заявника про те, що правовстановлюючі документа на нерухоме майно не підтверджують належність боржнику на праві власності 38/100 частини квартири у будинку АДРЕСА_1 спростовуються ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 03.08.2017 року, якою за поданням державного виконавця накладено арешт на 38/100 частини квартири у житловому будинку АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1 , яка ним не зареєстровано. Дана ухвала набрала законної сили.

Згідно ст. 82 ч.4 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено Законом.

В той же час боржник ОСОБА_1 вважає, що йому не належить 38/100 частини квартири у житловому будинку АДРЕСА_1, але ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 03.08.2017 року встановлено, що 38/100 частини у житловому будинку АДРЕСА_1 належить боржнику ОСОБА_1, право власності на яку ним не зареєстроване, і тому дана обставина відповідно до ст. 82 ч.4 ЦПК України не підлягає доказуванню в цій справі, оскільки дані обставини були встановлені в іншій цивільній справі рішенням, яке набрало законної сили.

Вимога заявника зобов'язати державного виконавця завершити виконавчі провадження ЗВП № 29220123 ВП № 32713203, ВП № 47375041 у порядку, що передбачений пунктами 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016, ч. 3 ст. 63 в редакції Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV, шляхом винесення постанови про завершення до задоволення не підлягає, оскільки заявником не вказано, які його права чи свободи порушені державним виконавцем та не зазначено, які виконавчі дії у цьому виконавчому провадженні проводились відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року.

Крім цього, у перехідних положеннях Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року п.6 встановлено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

П. 7. вищевказаних перехідних положень встановлює, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Як вбачається з оглянутого виконавчого провадження та пояснення заявника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ЗВП № 29220123 ВП № 32713203, ВП № 47375041 фактично виконавчі дії не проводились , а тому підстав завершувати дії у цьому виконавчому провадженні у порядку, що передбачений пунктами 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV у державного виконавця не має і ця вимога заявника є безпідставною і до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. ст. ст.82 ч.4, 447 451, 259 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII чинного від 05.10.2016 поку, п.п. 6, 7 розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, чинного від 05.10.2016 року,суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії і бездіяльність державного виконавця, зобовязання державного виконавця вчинити дії та зупинити виконавчі дії по стягненню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тесту рішення.

Повний текст ухвали складено 29.01.2018 року.

ГоловуючийОСОБА_4