Провадження №2/521/4106/18
24 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
Свої позовні вимоги вмотивовує тим, що, з 23.10.2014 року відповідач перебував на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики ОМР, як отримувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.
На підставі заяв від 15.10.2015 р., 01.11.2015р., 17.05.2016 р. та згідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженим постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року №505 відповідачу була призначена допомога за період з 15.10.2015 року по 31.10.2015 року; з 01.11.2015 року по 14.04.2016 року; з 17.05.2016 року по 01.08.2016 року у сумі 9835,05 грн. У своїх заявах відповідач зазначив, що у будь-якого з членів його сімї не має на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Відповідно до Акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.10.2016 року № 041-11/105, відповідач з 08.10.2015 р. мав на депозитному банківському рахунку кошти, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Враховуючи вищевикладене, відповідач надав недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мав права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 15.10.2015 р. по 01.08.2016 р. У зв'язку з цим, відповідач незаконно отримав від Управління кошти за період з 15.10.2015 р. по 01.08.2016 р. у розмірі 9835,05 грн., у добровільному поряду які повертати відмовляється, за даних обставин департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся з даним позовом до суду.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить розглянути справу у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання слухання справи повідомлявся належним чином.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними обставинами.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом з дружиною ОСОБА_2, з 23.10.2014 р. перебували на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як отримувач щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
На підставі заяв ОСОБА_1, як уповноважений представник своєї сім'ї, від 15.10.2015 р., 01.11.2015р., 17.05.2016 р. та згідно з Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 (далі - Порядок) гр. ОСОБА_1 було призначено та виплачено тимчасову допомогу переміщеним особам на проживання за період з 15.10.2015 року по 31.10.2015 року; з 01.11.2015 року по 14.04.2016 року; з 17.05.2016 року по 01.08.2016 року у сумі 9835,05 грн.
У своїх заявах ОСОБА_1 зазначав, що у нього немає на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10 - кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Відповідно до Акту Державної фінансової інспекції в Одеській області від 19.10.2016 року № 041-11/105, відповідач з 08.10.2015 р. мав на депозитному банківському рахунку кошти, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Враховуючи вищевикладене, відповідач надав недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мав права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 15.10.2015 р. по 01.08.2016 р. У зв'язку з цим, відповідач незаконно отримав від Управління кошти за період з 15.10.2015 р. по 01.08.2016 р. у розмірі 9835,05 грн.
Згідно з п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Листами Управління від 29.07..2016 року та від 17.08.2016 року відповідача було попереджено про необхідність повернення виплачених коштів.
Своєю заявою від 08.12.2016 року відповідач надав згоду на повернення коштів у розмірі 9835,05 грн. та просив повертати кошти частинами. Станом на 12.07.2018 року відповідачем повернуто 2100,00 грн.
Станом на звернення до суду, відповідач має повернути 7735,05 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення.
Відповідно до Положення про департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 р. № 4575-УІ департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради, на який покладено саме виконання завдань щодо вирішення питань соціального захисту населення.
Проаналізувавши вищенаведені документи суд приходить до висновку, що відповідачем було надано недостовірні відомості щодо відсутності коштів на депозитному банківському рахунку та не мав права на грошову допомогу переміщеним особам у період з 15.10.2015 р. по 01.08.2016р., а тому позовні вимоги за дані періоди підлягають задоволенню.
Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1762,00 грн. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 15,16,1212 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 268, 280-284ЦПК України, суд
Позовну заяву Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів зажовольнити.
Копію заочного рішення направити сторонам у справі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.
Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції в тридцятиденний термін з дня проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Д. Коблова