РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Мереуци М.А., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії у загальній сумі 75251,80 грн., зазначивши наступне. ОСОБА_2 перебуває на обліку, як отримувач пенсії за вислугу років з 02.10.2008 року. У травні 2011 р. відповідачка працевлаштувалася та несвоєчасно повідомила орган Пенсійного фонду про роботу за спеціальністю. У період з 22.05.2011 р. по 30.04.2017 р. відповідач отримувала пенсію, у звязку з чим виникла переплата пенсії, яку було виявлено 03.05.2017 р. До теперішнього часу сума переплаченої пенсії відповідачем не повернута, у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позові.

Відповідач позов не визнала, суду пояснила, що у 2008 році їй була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику охорони здоровя, при оформленні пенсії вона надавала трудову книжку інспектору Пенсійного фонду, згідно з записами якої вона була звільнена з посади палатної медсестри урологічного відділення 5-ї міської клінічної лікарні. Після вона працювала за сумісництвом, зверталася до пенсійного фонду з питань перерахунку пенсії, їй не повідомляли про те, що вона не має права отримувати пенсію за вислугу років.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Судом встановлено, що з 02.10.2008 року, відповідачка ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розпорядженням № 189205 від 03.05.2017 р. пенсію відповідачки приведено у відповідність, пенсія припинена.

В силуст. 81 ЦПК України тягар доведення перед судом переконливості як вимог, так і заперечень цивільним процесуальним законом покладений на сторони.

Згідно з п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції,"виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, згідно з даною нормою закону поверненню підлягають лише кошти, якщо їх виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та в разі недобросовісності з боку набувача.

За відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, такі кошти поверненню не підлягають.

Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 року у справі №6-151цс13 та від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14, яка, з точки зору ст.360-7ЦПК Україниє обов'язковою для суду.

Крім того, порядок та підстави повернення суми пенсій, виплачених пенсіонеру, визначено Законами України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення».

Так, відповідно до ч. 1ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається позивач, як на правову підставу позову, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно з ч.1ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженогопостановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014).

Зі змісту п. 3 цієї постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпаний і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.

Будь-яких доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку Управління, так і надання відповідачкою завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні приведеної в позові суми, представник позивача суду не надав.

Надані позивачем докази не доводять факту недобросовісного набуття відповідачкою ОСОБА_2 отриманих коштів у розмірі 75251,80 грн., які є пенсійною виплатою, призначеною їй позивачем, а тому відповідно дост. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхуванню» таст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» поверненню зазначена сума не підлягає.

Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що отримання пенсії сталося з причин її недобросовісної поведінки чи пов'язане з технічною помилкою, а також факту недобросовісного набуття відповідачем коштів, підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 259,263-265, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Центрального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, - залишити без задоволення . Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо повне рішення не було вручено в день його проголошення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рибалко Н.І.