Провадження №22-ц/772/228/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач :Якименко М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 рокуСправа № 127/25178/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі:

головуючого Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2017 року, ухвалене суддею Вінницького міського суду Вінницької області К.П. Гуменюком, присяжними Г.В. Завадовською, С.Г. Чорною,

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» звернувся в суд із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_3.

Заява була мотивована тим, що ОСОБА_2 була госпіталізована 20 листопада 2017 року о 19:30 год. у відділення № 2 ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка, на що дала усвідомлену згоду, яку засвідчила власним підписом.

Направлення на госпіталізацію було видано черговим лікарем приймального відділення Комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_7, яка після особистого огляду ОСОБА_2 зробила висновок про необхідність її госпіталізації в психіатричний стаціонар для лікування у зв'язку із наявністю в неї психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе, суттєву шкоду її здоров'ю та здоров'ю оточуючих, внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо її не буде надана психіатрична допомога.

ОСОБА_2 21 листопада 2017 року о 13:00 год. категорично відмовилася від госпіталізації до лікарні, але була госпіталізована в примусовому порядку на підставі статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» в зв'язку з тим, що пацієнтка поводить себе неадекватно, може вчинити дії (злобна, агресивна, погрожує скаргами в різні інстанції, вважає, що має виконати місію «спасіння світу», але її права порушують, пережила «духовне пробудження та хоче розбути всіх», негативістична по відношенню до матері та сестри, вдарила її в присутності лікарів по обличчю, кричала та погрожувала розправою), що являють собою безпосередню небезпеку для себе, може завдати значної шкоди своєму здоров'ю та здоров'ю оточуючих, не може усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. По своєму психічному стану не може дати усвідомленої згоди на госпіталізацію, потребує госпіталізації в примусовому порядку.

21 листопада 2017 року о 14:00 год. ОСОБА_2 була оглянута комісією лікарів-психіатрів лікарні, яка підтвердила доцільність її госпіталізації для надання психіатричної допомоги.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2017 року заява Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» була задоволена.

З таким рішенням не погодилась ОСОБА_2 та оскаржила його в апеляційному порядку.

Вважаючи, що судом були порушені норми матеріального і прцесуального права, посилаючись також на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просила скасувати оскаржуване рішення, а у задоволенні заяви комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» відмовити.

КЗ "ВОПНЛ ім. Ющенка" подало відзив на апеляційну скаргу, у якій просило постановити ухвалу про відзив скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на те, що остання 18.12.2017 була виписана з лікарні в задовільному стані; на момент виписки показів для продовження примусової госпіталізації не було.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України Апеляційний суд Вінницької області здійснює повноваження до утворення апеляційних судів в апеляційних округах.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, прийшов до наступного висновку.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції були встановлені такі обставини у справі.

14 листопада 2017 року зареєстроване повідомлення по спецлінії 102 Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про те, що за адресою АДРЕСА_1 прийшла невідома жінка з дитиною, яка не пам'ятає де проживає та хто вона. При виїзді екіпажу УПП м. Вінниці на місце пригоди було встановлено, що невідомою жінко є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_3. Жінка не могла пояснити чому прийшла за вищевказаною адресою, та чому була роздягнена. У даної громадянки було з'ясовано контактний номер телефону сестри, яка повідомила, що її сестра хворіє психічними розладами, після чого ОСОБА_2 доставлено до її місця проживання разом з сином .

21 листопада 2017 року ОСОБА_8 (мати ОСОБА_2.) звернулась до в.о. головного лікаря Клочка В.Л. «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» із заявою, у якій просить госпіталізувати її доньку ОСОБА_2 на лікування в відділення № 2, у зв'язку з тим, що вона неадекватно себе поводить, відмовляється від лікування, в неадекватному стані прогулювалась 14 листопада 2017 року напіводягнена з напіводягненою дитиною, закутаною у ковдру по м. Вінниця. ОСОБА_8 не в змозі домовитись із ОСОБА_2 про добровільне лікування. 21 листопада 2017 року ОСОБА_2 була доставлена додому з дитиною нарядом патрульної служби. У присутності лікарів вдарила сестру по обличчю, кричала та погрожувала розправою (а.с. 8).

Згідно акту огляду комісії лікарів-психіатрів особи, яка потребує госпіталізації в примусовому порядку № 01-2-17/2116 від 21 листопада 2017 року, комісія оглянула ОСОБА_2, в результаті чого, було встановлено, що вона виявляє ознаки психічного розладу у вигляді гострого поліморфного психотичного розладу. ОСОБА_2 відповідно до статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» представляє безпосередньо небезпеку для себе, може завдати значної шкоди своєму здоров'ю та здоров'ю оточуючих, не може повністю усвідомлювати свої дії оскільки знаходиться під впливом хворобливих переживань. Враховуючи дані анамнезу про неадекватну поведінку, небезпеку для себе та оточуючим (злобна, агресивна, погрожує скаргами в різні інстанції, вважає, що має виконати місію «спасіння світу», але її права порушують, пережила «духовне пробудження та хоче розбути всіх», негативістична по відношенню до матері та сестри, вдарила її в присутності лікарів по обличчю, кричала та погрожувала розправою), потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди (а.с. 3).

За змістом ст. 280 ЦПК України, який діяв на момент ухвалення судового рішення, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріал.

У випадка, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, який діяв на момент ухвалення судового рішення, справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається в присутності особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов'язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов'язані з наданням психіатричної допомоги.

Стаття 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлює, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.11.2017 комісією лікарів-психіатрів складено акт, відповідно до висновку якого у ОСОБА_2 встановлено ознаки психічного розладу у виді гострого поліморфного психотичного розладу, вона потребує госпіталізації в примусовому порядку без її згоди, оскільки представляє небезпеку для себе та оточуючих.

Отже, як того вимагає положення ст. 280 ЦПК України, до заяви про примусову госпіталізацію був наданий висновок комісії лікарів-психіатрів, який є документом, що підтверджує необхідність такої госпіталізації.

Доводи скарги ОСОБА_2 зводяться до того, що вона заперечує висновки комісії лікарів-психіатрів щодо необхідності її госпіталізації, заперечує наявність у неї хвороби, відповідно до діагнозу лікарів. Також вважає, що суд належним чином не встановив чи дійсно вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Разом з тим ОСОБА_2 не заперечує необхідність перебування під медичним наглядом.

Апеляційний суд до уваги такі доводи скарги не бере, оскільки скаржником не надано доказів, які б спростовували висновки комісії лікарів-психіатрів, які викладені в акті, та підтверджували б ті обставини, про які зазначає вона. Факт того, що ОСОБА_2 становить для себе та оточуючих небезпеку, підтверджується вказаним актом, а тому вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення за наявності належних та допустимих доказів, які підтверджують необхідність такої госпіталізації.

Отже, рішення суду першої інстанції було ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі. А тому апеляційний суд вважає, що таке рішення скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складений 13 лютого 2018 року.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

Відповідно до оригіналу:

Головуючий