Справа № 575/1320/18
Провадження № 6/575/12/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 р. смт. Велика Писарівка

ОСОБА_1 районний суд Сумської області у складі: головуючого судді Савєльєвої А.І., за участю секретаря Доценко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення місцевого суду В.Писарівського району Сумської області від 13.05.2003 у справі № 2-249 (в порядку ст..435 ЦПК України),

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення місцевого суду В.Писарівського району Сумської області від 13.05.2003 у справі № 2-249 (в порядку ст..435 ЦПК України), мотивуючи свої вимоги тим, що вказаним рішенням з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно. В ході виконання рішення суду утворилась заборгованість по аліментам в сумі 40 756, 99 грн. У звязку з неможливістю повного погашення заборгованості заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду. У звязку з викладеним заявник просить його вимоги задовольнити.

У судове засідання заявник (боржник) та стягувач не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст.247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням місцевого суду В.Писарівського району Сумської області від 13.05.2003 у справі № 2-249 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ? частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, на користь ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Відповідно до положень ст..435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 встановлено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, суд звертає увагу, що норми чинного законодавства допускають розстрочення виконання рішення лише у виняткових випадках, натомість заявником не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78, 81 ЦПК України, на підтвердження наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, зокрема щодо скрутного матеріального стану, відсутності доходу та перебування на утриманні інших осіб, а відтак обставини, на які посилається заявник, не є обставинами, які б свідчили про їх винятковість.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов'язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, а також враховуючи, що розстрочення виконання рішення стосовно заборгованості зі сплати аліментнів може вплинути на інтереси неповнолітньої дитини, зокрема, її забезпечення, виховання та розвитку, що є недопустимим у розумінні Конвенції про захист прав дитини, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 353-354, 435 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку виконання рішення місцевого суду В.Писарівського району Сумської області від 13.05.2003 у справі № 2-249 (в порядку ст..435 ЦПК України) - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя А.І.Савєльєва