АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/625/17 Номер провадження 22-ц/786/412/18Головуючий у 1-й інстанції Косик С.М. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Пилипчук Л.І.,

суддів Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.,

секретар Рибак О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ»

на ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року, постановлену в смт Машівка, Полтавської області суддею Косик С.М.,

по справі за скаргою ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» на незаконні дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дуки Олени Сергіївни,

в с т а н о в и л а :

07.08.2017 року ТОВ «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» звернулося в суд зі скаргою на незаконні дії старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дуки О.С. по винесенню 20.06.2017р. у виконавчому провадженні №53625111 постанови про арешт коштів товариства, що містяться на відповідних рахунках в банківських установах на суму 81 047,48 грн. Посилається на незаконність вказаної постанови, оскільки відповідно до дублікату виконавчого листа №1-1/2011, що виданий 15.02.2017р., спосіб та порядок виконання судового рішення чітко визначений судом шляхом звернення стягнення на майно ТОВ «Компанія «Транспеле», на яке органом досудового слідства накладено арешт, в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим.

Ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 14.12.2017 року у задоволенні скарги ТОВ «Компанія «Транспеле» на незаконні дії державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Дуки О.С. - відмовлено.

ТОВ «Компанія «Транспеле» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просило ухвалу скасувати та постановити ухвалу, якою визнати оскаржувані дії державного виконавця незаконними. Звертає увагу на необґрунтоване затримання розгляду справи судом на п'ять місяців, що позбавило підприємство можливості захистити свої права та інтереси.

Наполягає на тому, що державний виконавець не мала права накладати арешт на відкриті в банківських установах рахунки, оскільки в межах відкритого виконавчого провадження стягнення мало відбуватися в інший спосіб, шляхом реалізації майна (чотирьох транспортних засобів), на яке органом досудового слідства у 2006 році було накладено арешт.

Зазначає, що факт закриття виконавчого провадження шляхом примусового стягнення грошових коштів жодним чином не свідчить про законність дій державного виконавця щодо накладення арешту, тому суд повинен був дати кваліфіковану оцінку діям державного виконавця, що оскаржувалися

Заперечує висновок місцевого суду про відсутність предмету спору у зв'язку з винесенням у вересні 2017 року постанови про закриття виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її відхилення з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 23.03.2017 року відкрито виконавче провадження № 53625111 на підставі дубліката виконавчого листа №1-1/2011, виданого 15.02.2017 Машівським районним судом Полтавської області./а.с.13/

Постановою від 13.06.2017 року виправлено помилку у постанові про відкриття виконавчого провадження шляхом викладу повного тексту резолютивної частини рішення

Згідно вказаного виконавчого документа постановлено: « Стягнути з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь ОСОБА_3 спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 23 584,25 грн. та моральну шкоду 50 000,00 грн. Звернути стягнення на майно ТОВ «Компанія Транспеле», на яке органом досудового слідства накладено арешт, а саме в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим»./ а.с.20/

Постановою державного виконавця від 20.06.2017 року накладено арешти на грошові кошти боржника, що містяться на відповідних банківських рахунках на суму 81 047,48 грн. /а.с.14/

Постановою від 22.09.2017 року, знято арешт з рахунків боржника ТОВ «Компанія Транспеле», а 27.09.2017 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53625111 на підставі ч.1 п..9 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження»./а.с.35,36/

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження, в якому була винесена оскаржувана ухвала про накладення арешту на майно, закінчено згідно постанови від 22.09.2017 р. у зв'язку з погашенням боргу, а тому вважав відсутнім предмет та підстави спору.

Статтею 383 ЦПК України (в редакції, що діяв на час звернення до суду) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом норми ч.ч. 2, 3 ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається у першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, в тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Як убачається з постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.03.2017 та постанови про виправлення помилки від 13.06.2017 року, згідно резолютивної частини рішення посилання на звернення стягнення на майно ТОВ «Компанія Транспеле», на яке органом досудового слідства накладено решт, а саме в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим - є загальним та не містить ні конкретного переліку такого майна, ні сум, в рахунок яких необхідно звернути стягнення, ні потерпілих, на чию користь суд вирішив звернути стягнення.

Згідно вироку Машівського районного суду Полтавської області від 01.06.2011 року, що набрав чинності 11.08.2011 року, який знаходиться в ЄДРСР та досліджений колегією суддів, і на підставі якого видано виконавчий лист №1-1/2011 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ТОВ «Компанія Транспеле» на користь ОСОБА_3, у справі задоволено цивільні позови також інших у потерпілих та на їх користь стягнуто відповідні суми матеріальної та моральної шкоди.

Зазначення у вироку про звернення стягнення на майно ТОВ «Компанія Транспеле», на яке органом досудового слідства накладено арешт, а саме в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим, - не змінює порядок виконання вироку в частині задоволених цивільних позовів, оскільки таке виконання повинно здійснюватися в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Тому, доводи ТОВ «Компанія Транспеле», про неправомірність дій державного виконавця при накладенні арешту на грошові кошти товариства на банківських рахунках, з посиланням на застосований на стадії досудового слідства арешт двох сідельних тягачів та двох напівпричепів згідно постанови слідчого відділу розслідування ДТП при УМВС України в Полтавській області від 16.05.2007 року у кримінальній справі № 05070162, - не заслуговують на уваги.

Державний виконавець при виконанні зазначеного виконавчого документа, діяв в межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», спрямованих на примусове виконання судового рішення, не порушуючи права боржника.

Доводи апеляційної скарги, щодо тривалості розгляду скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо відсутності неправомірних дій державного виконавця при винесення постанови про арешт коштів боржника від 20.06.2017р. Крім того, не дотримання строків розгляду скарги зумовлено об'єктивними причинами - відсутністю потрібної кількості суддів для розподілу справи в день її надходження /а.с.23,24/, автоматичний її розподіл 05.09.2017р. /а.с.25/, перебування судді на лікарняному /а.с.38/, повторний автоматичний перерозподіл справи 12.12.2017р./ас.45/.

Тому вказані доводи боржника, щодо умисного зволікання з розглядом справи та таким чином порушенням його права використовувати своє майно - є безпідставними.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 390-391 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «ТРАНСПЕЛЕ» - залишити без задоволення.

Ухвалу Машівського районного суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 20.02.2018 року.

Головуючий - суддя /підпис/ Л.І. Пилипчук

Судді: /підпис/ С.М. Бондаревська

/підпис/ Т.О. Кривчун

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області

копія вірно: Л.І. Пилипчук