Справа № 191/4101/17
Провадження № 2/191/1764/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухар Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу № 191/4101/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Друга Синельниківська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ

16.11.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа Друга Синельниківська нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона ОСОБА_1, згідно свідоцтва про встановлення батьківства НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідною дочкою ОСОБА_4.

02.08.2002 року, зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та взяла його прізвище «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 02.08.2002 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батько ОСОБА_4, помер. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_1.

Житловий будинок А-1 житловою площею 27,87 кв.м., загальною площею 42,77 кв.м., що складається з: веранди площею 4,38 кв.м.; сені площею 4,52 кв.м; кухні площею 9,31 кв.м; спальні площею 5,76 кв.м; спальні площею 6,35 кв.м.; кімнати площею 12,45 кв.м.; а-1 сені; а*-1 веранда; Б-1 сарай; б*-1 сарай; № 1 вбиральня.

Даний будинок, був отриманий у спадок батьком після смерті матері батька - ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Даний будинок належав померлій на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_5 від 26.05.1954 року. Спочатку будинок був під АДРЕСА_2, потім в подальшому був змінений на АДРЕСА_3, а згодом у 1987 році, був присвоєний АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України, був - ОСОБА_4 син померлої.

Той факт, що її батько, постійно проживав зі своєю матір'ю та після її смерті прийняв спадщину шляхом управлінням та володінням спадковим майном, можуть підтвердити свідки, їх сусіди. Також той факт, що батько проживав у будинку АДРЕСА_1, може бути підтверджено квитанціями про сплату податку на землю від 16.06.1986 року та 06.02.1986 року. А також довідкою від 23.11.1967 року про відбування покарання. Підтвердженням того, що мати її батька ОСОБА_7 проживала постійно у наведеному будинку, підтверджується копією страхового свідоцтва, де вказана адреса АДРЕСА_1, а також копією платіжного повідомлення за землю від 1975 року.

На момент смерті батька, вона була ще неповнолітньою, їй на той час виповнилося всього 3 роки. Згідно ст.535 ЦК Української PCP 1963 року (діючого на момент смерті батька, встановлено право на обов'язкову частину в спадщині, Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідачем по справі є її рідний брат, син ОСОБА_4, який не приймав спадщину та не виявив бажання її оформляти.

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, нотаріус у видачі свідоцтва про спадщину відмовив їй, у зв'язку з тим, що у документах які вона надала, не просліджується факту: за якою адресою проживав померлий на момент смерті та з ким він проживав.

У зв'язку з тим, що документи на будинок вже дуже старі та частково були загублені, вона не може отримати довідку про те, хто був зареєстрований у будинку на момент смерті батька, так як домова книга була загублена. За цією інформацією вона зверталася до державної міграційної служби України, але згідно діючих обліків відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України у Дніпропетровській області встановлено, що громадян ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим на території Дніпропетровської області або знятим з реєстраційного обліку не значиться.

На підставі викладеного просить суд, встановити факт прийняття спадщини її батьком - ОСОБА_4, після смерті її бабці - ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме жилого будинку АДРЕСА_1. Визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1, надала суду заяву в якій просить здійснити розгляд справи за її відсутністю, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

До початку проведення судового засідання від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його присутності.

До початку проведення судового засідання від третьої особи Другої Синельниківської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року вбачається, що бабуся позивача ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 році( а. с. 33)

З спадкової справи № 311/2017 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_6 30.09.1977 року заповіла все своє майно ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 році), ОСОБА_8 (померла), ОСОБА_9 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 році), які на даний час є померлими, що підтверджується свідоцтвами про смерть, які знаходяться при спадковій справі № 311/2017 року. Вищезазначені спадкоємці після померлої ОСОБА_6, спадщину не прийняли, спадкова справа не заводилась. З заявою про прийняття спадщини 28 серпня 2017 року, звернулася тільки донька померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1, інших спадкоємців не має.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 28.08.2017 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про спадщину відмовлено, у зв'язку з тим, що у документах які вона надала, не просліджується факту: за якою адресою проживав померлий на момент смерті та з ким він проживав ( а .с. 43)

З свідоцтва про смерть НОМЕР_4 від 17.10.2007 року вбачається, що син ОСОБА_6 - батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 році( а. с. 34)

З свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 виданого Виконкомом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області виданого 20 листопада 2000 року, ОСОБА_1, вбачається, що її батьком зазначено ОСОБА_4 ( а. с. 36).

Відповідно до свідоцтва про право власності на будівництво НОМЕР_5 від 26.05.1954 року будинок який розташований за адресою АДРЕСА_2 належить ОСОБА_6. ( а. с. 46)

Довідка Синельниківського міжміського бюро технічної інвентаризації № 1328 від 02.11.2017 року свідчить про те що, що будинок по АДРЕСА_2, потім в подальшому був змінений на АДРЕСА_3, а згодом у 1987 році, був присвоєний АДРЕСА_1 відповідно до ЗУ «Про засудження комуністичного та націонал - соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», розпорядженням селищного голови № 14-р від 11.02.2016 року змінено на АДРЕСА_1 ( а. с. 44,45).

Згідно звіту про оцінку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 від 17 жовтня 2017 року ринкова вартість об'єкта оцінки складала 29741(двадцять дев'ять тисяч сімсот сорок одна) гривня ( а. с 6-31).

Факт, проживання у будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_4 підтверджується квитанціями про сплату податку на землю від 16.06.1986 року та 06.02.1986 року, копією страхового свідоцтва, а також копією платіжного повідомлення за землю від 1975 року ( а. с. 38, 39,40,41).

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Після смерті ОСОБА_6 спадкоємцем першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України, були її діти, які померли. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його донька ОСОБА_1.

Частинами 1, 2 ст.549 ЦК Української PCP 1963 року передбачено, що визнається, що спадкоємиць прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та Обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права.

Таким чином, викладені обставини справи, що встановлені судом, підтверджують належність на відповідній правовій підставі зареєстрованого права власності на нерухоме майно за спадкодавцем ОСОБА_6 померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 року, факт прийняття спадщини, що виключає неможливість прийняття спадкоємцем-позивачем спадщини в порядку спадкування за законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10, 19, 235, 259, 261 ЦПК України, ст. ст. 328, 1220, 1261 ЦК України, ст. 535, ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року суд,-

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Встановити факт прийняття спадщини батьком - ОСОБА_4, після смерті її бабці - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме жилого будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 право власності на будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті її батька - ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області суди безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар