Справа № 474/965/17
Провадження № 2/474/28/18
РІШЕННЯ

Іменем України

08.02.18 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сокола Ф.Г.

за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

28.11.2017р. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 (далі - відповідач), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що шлюбні відносини фактично були припинені близько 23 років тому та вони почали жити окремо, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них різні погляди на життя та несумісність характерів. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивач створила іншу сім'ю, в якій на даний час проживає. Також позивач вказує на те, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення.

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте 08.02.2017р., шляхом направлення телефонограми № 307 від 08.02.2017р., звернулася до суду із заявою, в якій підтримує позовні вимоги, просить не надавати строку для примирення, залишити за нею шлюбне прізвище "ОСОБА_1", витрати зі сплати судового збору залишити за нею та розглянути справу без її участі, ухвалити судове рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте 08.02.2017р. звернулася до суду із заявою, в якій визнає позовні вимоги, просить не надавати строку для примирення та розглянути справу без його участі та у зв'язку з визнанням ним позову, ухвалити судове рішення за результатами підготовчого провадження.

Частинами 3 та 4 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідив матеріали справи та перевірив законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 02.05.1987р. сторони уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 3 та видано повторно свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.09.2016р.

Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного "ОСОБА_1" було змінено на "ОСОБА_1".

Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що подружжя фактично не проживають однією сім'єю з 1994 року, не мають жодних відносин та не спілкуються, не ведуть спільного побуту, шлюб носить формальний характер, позивач створила іншу сім'ю, місцем проживання відповідача є АДРЕСА_1, позивач проживає окремо від чоловіка по АДРЕСА_2.

Відповідач ухиляється від розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України).

У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей. Подальше спільне життя подружжя ОСОБА_2 і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Щодо зазначенням позивачем в заяві про залишення їй зміненого прізвища у зв'язку з реєстрацією шлюбу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином за позивачем слід залишити шлюбне прізвище "ОСОБА_1".

На підставі ст. 141 ЦПК України та враховуючи думку позивача, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору залишити за нею.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України та ст.ст. 3, 104, 105, 110-112 СК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 02.05.1987р. виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 3, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 її шлюбне прізвище - "ОСОБА_1".

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до ст. 115 СК України копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Ф.Г. Сокол