Провадження № 2/263/2873/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивач ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_4 зареєстрований 21.04.2012 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 157, оскільки шлюбні відносини фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя.

Проте, зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області та підлягає поверненню позивачу з огляду на наступне.

Так, позовна заява подана та підписана представником позивача- адвокатом ОСОБА_3

Згідно з вимогами ч. 1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми Сімейного Кодексу України, право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Згідно з розясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного Кодексу України, суддя дійшов висновку, що заяву від імені позивача про розірвання шлюбу подано особою, яка не має повноважень на подання відповідного позову та самостійного представництва інтересів позивача взагалі.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи вищенаведене, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, яка подана та підписана представником позивача - адвокатом ОСОБА_3, слід повернути позивачу, розяснивши його право на звернення до суду з аналогічним позовом з урахуванням вимог діючого законодавства України щодо процедури звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 110 СК України, ст.ст. 185, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, повернути позивачеві разом з доданими до неї документами.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.Л. Соловйов