П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року № 566/479/17 м. Рівне

Апеляційній суд Рівненської області в складі колегії суддів:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Вихотень Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року (суддя - Лободзінський А.С.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача - орган опіки та піклування Млинівської районної державної адімністрації та орган опіки та піклування Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

25 квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1, треті особи на стороні позивача - орган опіки та піклування Млинівської районної державної адімністрації та орган опіки та піклування Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про позбавлення батьківських прав.

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року позов задоволено.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_1 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати пов'язані з оплатою судового збору в розмірі 640 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів, на підставі яких можливо зробити висновок про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків відповідач сплачує аліменти, звертався до органів опіки та піклування із заявами про встановлення порядку участі у вихованні дитини а також звернувся із зустрічним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною.

Просить рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 4 ).

Як вбачається з висновку органу опіки і піклування Млинівської РДА Рівненської області №17-17 від 03 листопада 2017 року ОСОБА_1 впродовж останніх шести років участі у вихованні сина не бере. Так, спостереження за сім'єю здійснювалось впродовж 2016-2017 років, за результатами чого зібрано матеріали, які свідчать про невиконання ОСОБА_1 обов'язку щодо участі у вихованні сина. ОСОБА_1 було рекомендовано налагодити стосунки з сином ОСОБА_3 Для цього, ще у 2016 році організовано зустріч ОСОБА_1 з неповнолітнім сином, однак відповідач в обумовлений час без будь - яких причин на зустріч не з'явився, з приводу чого дитина ОСОБА_3 зазнав душевних переживань. В подальшому, незважаючи на попередження органу опіки і піклування Острожецької сільської ради, свого ставлення ОСОБА_1 до виконання батьківського обов'язку не змінив, долею свого неповнолітнього сина не цікавився і фактично самоусунувся від виконання свого обов'язку по вихованню сина. Під час засідання опікунської ради, на яку були запрошені батько, мати й дитина, ОСОБА_1 виявив байдужість до дитини, до сина не підійшов і налагодити контакт з ним не намагався. Відповідач розповів членам комісії, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав та хоче спілкуватись з сином, однак на запитання членів комісії не зміг навіть згадати коли востаннє бачився з сином. Також не зміг пояснити причини його неявки на вищезгадану зустріч із сином (а.с. 55-56).

З інформації та довідки-характеристики Новоукраїнської сільської ради Млинівського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_1 фактично проживає в с. Новоукраїнка Млинівського району, тобто окремо від позивача та їх спільної дитини. ( а.с.17,35).

Рішеннями виконавчого комітету Острожецької сільської ради № 64 від 30 вересня 2016 року та № 10 від 30 березня 2017 року, яким підтверджується, що внаслідок ухилення ОСОБА_1 від виконання ним батьківських обов'язків відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2005 року народження його неодноразово було повідомлено про необхідність виконання ним батьківських обов'язків та попереджено про наслідки ухилення у вигляді позбавлення його батьківських прав. (а.с. 9, 11)

Рішенням №17-17 від 03 листопада 2017 року органу опіки та піклування Млинівської РДА Рівненської області, яким визнано доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3. (а.с. 55-56)

Крім цього, заслуханий судом першої інстанції в порядку ст.171 СК України малолітній ОСОБА_3, пояснив, що в силу відносин, які склалися у нього з батьком ОСОБА_1 впродовж останніх семи років, він не пов'язує своє майбутнє з батьком. Причиною такої своєї думки малолітній ОСОБА_3 зазначив те, що впродовж вказаного періоду, після того, як батьки почали проживати окремо, ОСОБА_1 жодного разу не привітав його з Днем народження і не підтримував з ним, як сином, батьківських відносин.

Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено у п.16 Постанови Пленуму №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Врахувавши вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку що позивачем доведено наявність правових підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування про безпідставність заявлених вимог, які надавались відповідачем у запереченнях на заявлений позов, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 274, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2018 року

Головуюча

Судді :