Справа № 697/2250/18
Провадження № 2-о/697/71/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді Льон О.М.

з участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каневі цивільну справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Канівський районний сектор Державної міграційної служби України у Черкаській області про встановлення факту постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до Канівського міськрайонного суду із вищезазначеною заявою, в які просить встановити факт постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Таджицькій РСР, після чого переїхав з батьками на Україну в м. Канів. 01.09.1969 вступив до Канівської ЗОШ № 4, яку закінчив 21.06.1979. Був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_2 За сімейними обставинами у 1986 році змінив місце проживання та був виписаний з квартири. Станом на 24.08.1991 працював у м. Каневі. У 1996 році поїхав працювати за межі України. На той час мав паспорт радянського зразку 1974 року, який згодом втратив та у 2017 році отримав паспорт громадянина Росії, оскільки на той час, працював у Москві. Згодом повернувся до м. Канева та у 2015 році отримав посвідку на постійне проживання в Україні , але, для отримання паспорта громадянина України йому, у відповідності з чинним законодавством України необхідно встановити факт постійного проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року. У звязку з цим звернувся з даною заявою до суду.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, в заяві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутність, з участю представника ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 заяву підтримав повністю та просив суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник Канівського районного сектору Державної міграційної служби України у Черкаській області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, яка підтверджена доказами.

Суд, вислухавши представника заявника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши письмові документи, встановив наступне.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили, що заявник ОСОБА_4 в дійсності станом на 24 серпня 1991 року проживав та працював в м. Каневі Черкаської області.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 19 листопада 2012 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Таджицькій РСР ( а.с. 5).

З 01.09.1969 ОСОБА_4 вступив до середньої школи № 4 в м. Каневі, яку закінчив 21.06.1979 року, що підтверджується довідкою № 135 від 28.08.2018 ( а.с. 7).

В Україні має реєстраційний номер облікової карти платника податків з Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_1 ( а.с. 6).

Довідкою виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області за № 10349 від 23.08.2018 ( а.с. 7), підтверджено, що ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у м. Каневі за адресою АДРЕСА_1, з 27.09.1978 по 06.05.1980, з 02.06.1982 по 16.06.1982, з 27.09.1984 по 14.08.1986 та проживає на даний час починаючи з 03.06.2015 .

Згідно копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2, виготовленого 14.03.2013, вбачається, що замовником технічної інвентаризації є заявник ОСОБА_4 ( а.с. 8-9).

З 26.09.2017 заявник є громадянином Росії, що підтверджується копією паспорта РФ ( а.с. 4), з 02.06.2015 ОСОБА_4 отримав посвідку на постійне проживання в Україні ( а.с. 6), місце проживання в Україні зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Суд зазначає, що належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року, що має підтверджуватись документами про прописку.

У пункті 44 «Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про громадянство України», громадянство України набувається, зокрема, за територіальним походженням. Частина 1 статті 8 цього ж Закону визначає, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно п.5 ч.2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, враховуючи те, що без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, він в повному обсязі обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх доказами, за приписами п.п.1, 2 ч.1ст.3 Закону України «Про громадянство України», суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення його заяви та встановлення факту постійного проживання на території України заявника станом на 24 серпня 1991 року.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 77, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_4, заінтересована особа: Канівський районний сектор Державної міграційної служби України у Черкаській області про встановлення факту постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, (посвідка на постійне проживання в Україні НОМЕР_3, видана органом 7101 02.06.2015, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) на території України станом на 24 серпня 1991 року .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О . М . Льон