КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/1194/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» на заочне рішення Деснянського районного суду м.Києва від 07 червня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» про стягнення допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» (далі - КНП «Центр спортивної медицини міста Києва») про стягнення допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені. Зазначив, що він працював у КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» на посаді юрисконсульта. Наказом КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» №77/К від 29 червня 2016 року він був звільнений з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. При поданні заяви про прийняття на роботу він надавав копію посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що надає йому право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При звільненні відповідач не виплатив йому допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, яка передбачена п.7 ч.1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21 вказаного Закону. ОСОБА_2 просив стягнути з КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 6 878,40 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку з 01 липня 2016 року по 28 лютого 2018 року в сумі 48147,54 грн.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» на користь ОСОБА_2 6878,22 грн. допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати та 48147,54 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В липні 2018 року КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» подало заяву про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 02 серпня 2018 року заяву КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволені позову ОСОБА_2 Посилається на порушенням норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставини справи. Зазначає, що допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, що передбачена п.7 ч.1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не входить до структури заробітної плати, а є соціальною гарантією і фінансується за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення. КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» не несе фінансових зобов'язань за соціальними гарантіями держави. Відповідно до пп.6 п.4, п.5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року № 936, виплата такої допомоги провадиться за місцем основної роботи громадян. ОСОБА_2 працював у Київському центрі спортивної медицини за сумісництвом. Тому у суду були відсутні підстави для стягнення з КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» на користь позивача допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В апеляційній інстанції представник КНП &q?йн;Центр спортивної медицини міста Києва&q? с; підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 з 31 грудня 2015 року перебував трудових відносинах з Київським міським центром спортивної медицини, правонаступником якого є КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» (а.с.35-41).

При поданні заяви про прийняття на роботу ОСОБА_2 надавав разом з іншими документами посвідчення громадянина, який має право на пільги відповідно до положень Закону України &q?дн;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (категорія 2) (а.с. 9).

У зв'язку з реорганізацією Київського міського центру спортивної медицини наказом від 29 червня 2016 року № 77/К ОСОБА_2 звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 11).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що при КНП &q?нц;Центр спортивної медицини міста Києва&quсп; звільненні ОСОБА_2 безпідставно не виплатило допомогу в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, що передбачена п.7 ч.1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», також суд стягнув на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та неповно встановлено обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 20 і п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 2 (пункт 2 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників їм виплачується допомога в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, а також зберігається за їх бажанням посадовий оклад, тарифна ставка (оклад) на новому місці роботи, але не більше одного року. Їм також гарантується працевлаштування з урахуванням їх побажань або можливість навчання нових професій (спеціальностей) із збереженням у встановленому порядку середньої заробітної плати за останнім місцем роботи за весь період перепідготовки, але не більше одного року.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про формування, порядок надходження і використання коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення» фінансування видатків на заходи, пов'язані з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та соціальним захистом населення, провадиться за рахунок коштів Фонду для здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту населення (далі - Фонд) та інших джерел, визначених законами України. Фонд утворюється у складі Державного бюджету України. Кошти Фонду зараховуються на окремий рахунок Державного бюджету України. Кошти Фонду витрачаються у порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пп. 6 п. 4, п. 5 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов'язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 вересня 2005 року№ 936, виплата компенсацій та допомоги певних видів, передбачених Законом, виплата допомоги у трикратному розмірі середньомісячної заробітної плати у разі вивільнення працівників у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, відповідно до пункту 7 частини першої статті 20, пункту 1 частини першої статті 21, пункту 1 частини першої статті 22 Закону, проводиться центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних і районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад (далі - уповноважений орган) за місцем фактичного проживання (перебування) працюючих.

Соціальні виплати, доплати (види допомоги), передбачені підпунктами 6-13 пункту 4 цього Порядку, проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та фізичними особами - підприємцями (далі - підприємства) відповідно до розрахункових даних, поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Оскільки ОСОБА_2 працював у Київському центрі спортивної медицини за сумісництвом, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» на користь позивача суми допомоги в розмірі трикратної середньомісячної заробітної плати, що передбачена п.7 ч.1 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 21 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно, у суду також були відсутні підстави для висновку, що КНП «Центр спортивної медицини міста Києва» при звільненні ОСОБА_2 не провів повного розрахунку.

Враховуючи викладене, заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» задовольнити.

Скасувати заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 07 червня 2018 року та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити в позові ОСОБА_2 до Комунального некомерційного підприємства «Центр спортивної медицини міста Києва» про стягнення допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач ШебуєваВ.А.

Судді Оніщук М.І.

УкраїнецьЛ.Д.