Провадження № 2-о/219/26/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді Павленко О.М.,

за участі секретаря Брагіної М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Степанівська сільська рада Шахтарського району Донецької області, про встановлення факту родинних відносин, -

В С Т А Н О В И В:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, згідно якої вона просить встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28.08.2016 року, є її матірю, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилася 26.01.1954 року в селі Степанівка Шахтарського району Донецької області. ЇЇ батьками є ОСОБА_3 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4 (російською мовою), ІНФОРМАЦІЯ_1. 15 липня 1969 року, заявник вступила в шлюб з ОСОБА_5, та змінила прізвище на ОСОБА_5. В липні 1975 року, шлюб між нею та ОСОБА_5 був розірваний рішенням Краснолуцького районного суду, та 31 липня 1975 року в відділі реєстрації актів громадянського стану м. Красний Луч Луганської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу, серії 1-ЕД № 416034. 30 грудня 1975 року, заявник вступила в шлюб з ОСОБА_6, та змінила прізвище на ОСОБА_1. 20 липня 2000 року в Первомайському МВ УМВС України в Луганській області, заявнику був виданий паспорт громадянина України, серії ЕМ № 701940. 28 серпня 2016 року, мати заявника ОСОБА_2 померла на тимчасово окупованій території, в селі Маринівка Шахтарського району Донецької області. Відразу ж, після її смерті паспорт матері, був зданий до Шахтарського міськрайонного відділу реєстрації актів громадянського стану Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки і там же було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2, серії ДНР № 044318. 28 вересня 2017 року рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області встановлений факт смерті її матері ОСОБА_2. Після смерті матері залишилася майно, яке складається з будинку за № 15 вул. Садова села Степанівка Шахтарського району Донецької області та невиплачених пенсійних виплат, у розмірі більш 20 000 грн. Після поховання матері ОСОБА_1 має намір отримати спадщину за вищевказаною адресою та не виплачену пенсію, тому звернулася до нотаріальної контори м. Бахмута Донецької області, де надала лікарське свідоцтво про смерть матері. Їй відповіли, що у них існує сумніви з приводу того, що громадянка ОСОБА_2 є її матірю, так як у них різні прізвища, та відсутнє свідоцтво про народження заявника. Заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про її народження. Однак їй було в цьому відмовлено, у звязку з тим, що в Державному реєстрі відсутній вказаний актовий запис про народження. У звязку із тим, що в документах (паспортах) матері заявника її прізвище вказано ОСОБА_2, а в паспорті заявника її прізвище ОСОБА_1, вона позбавлена можливості прийняти спадщину та пенсійних виплат, які залишилися після смерті матері, а також це у майбутньому може бути перешкодою. Таким чином без встановлення факту родинних звязків у судовому порядку, заявник позбавлена можливості захистити свої майнові права.

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом з тим, 18.01.2018 року надала заяву (вх. № 1752) про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Степанівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, в судове засідання зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України (http:// arm.dn.court.gov.ua/sud0503/gromadyanam).

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що заява про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом було встановлено, що відповідно до даних паспорта серії ЕМ 701940, виданого Первомайським МВ УМВС України в Луганській області 20.07.2000 року, заявник ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_7 народилася 26 січня 1954 року у селі Степанівка Шахтарського району Донецької області, та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4).

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № НОМЕР_1 від 20.09.2017 року, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

Як вказує заявник, 15 липня 1969 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5, та змінила прізвище на «Перепетайло». 31 липні 1975 року шлюб між нею та ОСОБА_5 був розірваний, про що зроблено запис № 408 в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу м. Красний Луч, що підтверджується свідоцтвом рішенням про розірвання шлюбу серії І-ЕД № 416034. Після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишила прізвище «Перепетайло» (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 329568 від 30.12.1975 року, 30 грудня 1975 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уклав шлюб з ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 30.12.1975 року зроблено запис № 1266, після укладення шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на «Бурдельна» (а.с.11).

28 серпня 2016 року в с. Степанівка Шахтарського району Донецької області у віці 88 років померла мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 10.11.2017 року складено відповідний актовий запис № 37 та видано Бахмутським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області свідоцтво про смерть серії ІІ-НО № 010238 на підставі рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.09.2017 року (а.с.6-7,17-20).

Після смерті батьків заявника батька ОСОБА_9, померлого 19.12.1995 року (свідоцтво про смерть серії І-НО № 061127 (а.с.9), та матері ОСОБА_2, відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: с. Степанівка Шахтарського району Донецької області, вул. Садова, буд.15.

У звязку з тією обставиною, що у заявника відсутнє свідоцтво про її народження, що може підтвердити факт її родинних звязків з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у позасудовому порядку вона позбавлена довести зазначений юридичний факт для прийняття спадщини.

До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази:

1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

В матеріалах справи містяться листи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області від 10.11.2017 року № 15.14-93/5655, 15.14-93/5654 (а.с.15-16), в яких вказано, що надати повторно свідоцтво про народження та витяг про шлюб ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, неможливо, оскільки в Державному реєстрі відсутні вказані актові записи (про народження, шлюб).

Разом з тим, заявником були надані інші документи:

-свідоцтво про народження (серія ДНР № 022184), видане повторно 8.12.2016 року Степанівською сільською адміністрацією Шахтерського району, згідно якого 26 січня 1954 року в с. Степанівка Шахтарського району Донецької області народилася ОСОБА_10, про що 16.02.1954 року складено актовий запис № 4, батьками дитини записані: батько ОСОБА_9, мати ОСОБА_2 (а.с.12);

-довідка про шлюб № 554/25-115 від 8.12.2016 року, видана Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану, в якій вказано, що 15 липня 1969 року в Степанівській сільській раді Шахтарського району був зареєстрований шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10, актовий запис № 26, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Перепетайло» (а.с.14).

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України).

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається зі змісту наказу Міністерства юстиції України від 29 жовтня 2014 року №1801/5 «Про припинення доступу до деяких реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України» відділу державної реєстрації актів цивільного стану Шахтарського району Донецької області тимчасово припинено доступ до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», норми якого стосуються тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), як авідповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати і висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v Turkey». «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, свідоцтво про народження та довідка про шлюб), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв'язку під час розгляду справи.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надав пояснення про те, що вони з ОСОБА_1 сусіди по будинку, знає її чоловіка ОСОБА_6, підтримує з ним дружні стосунки. Зазначає, що до нього постійно приїжджала теща (по-батькові Михайлівна), мати ОСОБА_1, вона привозила продукти один раз на тиждень. Він бачив тільки матір заявника, їй було років 70, а батька він ніколи не бачив.

Також, разом з іншими документами, заявник надала суду світлини (а.с.37-41), на яких зображені вона, її мати ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_6

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, суд приходить до переконання, що в сукупності інформації яка в них міститься, вони підтверджують факт родинних відносин заявника та її матері ОСОБА_2

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що «суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника».

Встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як між донькою та матірю, має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину та пенсійних виплат, які залишилися після смерті матері.

За таких обставин, суд вважає за необхідне встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2, яка померла 28.08.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 77-81, 258-259, 263-265, 293, 315-316, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Степанівка Шахтарського району Донецької області, є рідною донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 28.08.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя -

ОСОБА_12