Провадження № 4-с/645/4/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Горпинич О.В.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, -

в с т а н о в и в:

Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ОСОБА_2 незаконними; визнати неправомірними постанови про відкриття виконавчого провадження № 54931748, № 54988288, № 54931770 та постанову про стягнення виконавчого збору № 54931748 винесені державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ОСОБА_2; зобовязати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ОСОБА_2 вжити дій щодо відмови у відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 645/11033/14-ц виданого 17.10.2017 року.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що Інститут тваринництва Національної академії аграрних наук України є державною бюджетною, неприбутковою, науковою установою та повністю фінансується з Державного бюджету України. Відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, у визначеному Постановою порядку виконуються рішення про стягнення коштів з боржників - розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, а також підприємств, установ та організацій, рахунки яких відкриті в органах Казначейства. Таким чином, виконання будь-яких рішень про стягнення коштів з Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України може здійснюватись лише у відповідності з механізмом виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, рахунки яких відкриті в органах Казначейства та його територіальних органах. Державним виконавцем на підставі виконавчих листів № 645/11033/14-ц відкрито виконавчі провадження № 54931748, № 54988288, № 54931771 про стягнення з боржника - Інститута тваринництва Національної академії аграрних наук України коштів, а також винесено постанову про стягнення виконавчого збору, з істотним порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", у звязку із чим заявник просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця та винесені ним постанови.

Ухвалою суду від 22.11.2017 року скаргу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

Представник Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 25.01.2017 року від директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без участі представника скаржника, в якій він підтримав подану скаргу та просив суд її задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином. 23.01.2017 року через канцелярію суду надав заяву про розгляд скарги без його участі, в якій просив суд відмовити в її задоволенні.

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. 25.01.2018 року від державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд скарги без її участі, в якій вона заперечувала проти поданої скарги в повному обсязі, у звязку із її необґрунтованістю.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали скарги та надані сторонами докази, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, виконуючого обовязки директора Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано накази виконуючого обовязки директора Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України № 219/к від 09.12.2014 року про сувору догану за невиконання службових обовязків та 236/к від 25.12.2014 року про сувору догану за систематичне невиконання службових обовязків без поважних причин ОСОБА_4 незаконними. Визнано наказ виконуючого обовязки директора Інституту національної академії аграрних наук України № 237/к від 26.12.2014 року про звільнення ОСОБА_4, за систематичне невиконання без поважних причин трудових обовязків, п. 3 ст. 40 КЗпП України незаконним. Поновлено ОСОБА_4 на посаді провідного юрисконсульта сектора наукових кадрів та правової роботи Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України. Стягнуто з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.12.2014 року по 25.10.2016 року в сумі 21 088 грн. 30 коп. Стягнуто з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України на користь держави судовій збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп /а.с. 211-219, том 2/.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.08.2017 року рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2016 року залишено без змін /а.с. 35-41, том 3/.

На виконання вищевказаного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2016 року видані відповідні виконавчі листи № 645/11033/14-ц.

20.10.2017 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 645/11033/14-ц виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 17.10.2017 року про стягнення з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 26.12.2014 року по 25.10.2016 року в сумі 21088,30 грн. /а.с. 54, том 3/.

20.10.2017 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 645/11033/14-ц виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 17.10.2017 року про стягнення з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000,00 грн. /а.с. 55, том 3/.

31.10.2017 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 645/11033/14-ц виданого Фрунзенським районним судом м. Харкова 20.10.2017 року про стягнення з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь ОСОБА_4 судового збору у розмірі 1169,28 грн /а.с. 53, том 3/.

31.10.2017 року державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 винесено постанову про стягнення з Інституту тваринництва національної академії аграрних наук України на користь Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області виконавчий збір у розмірі 2108,83 грн. /а.с. 56, том 3/.

Так стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» було встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених законом «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Так відповідно до ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» із заявою про виконання рішення суду.

Крім того, порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок) було врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року (далі - Порядок) у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників - рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З системного аналізу зазначених норм чинного законодавства можна зробити висновок, що у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто такі виконавчі провадження не підвідомчі органам ДВС.

Відповідно до ст. 1 Загальних положень Статуту Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, Інститут тваринництва Національної академії аграних наук України є державною бюджетною, неприбутковою установою /а.с. 52, том 3/.

Згідно з довідкою ГУ Державної казначейської служби України в Харківській області № 07-31/72-402 від 18.01.2017 року, Інститут тваринництва НААН України є бюджетною установою та повністю фінансується з Державного бюджету України. Також у вказаній довідці зазначені рахунки Інституту та банківські реквізити /а.с. 51, том 3/.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника яким є Інститут тваринництва Національної академії аграних наук України, повинно здійснюватися виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику і сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, тобто Казначейством.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Крім того, відповідно до п.3 ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що непідвідомчість органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації, є тією підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, в той же час державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській область ОСОБА_2 дані обставини було проігноровано та винесено оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень № 54931770 від 20.10.2017 року, № 54931748 від 20.10.2017 року, № 54988288 від 31.10.2017 року та постанову про стягнення виконавчого збору № 54931748 від 31.10.2017 року, чим порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанови підлягають скасуванню.

Вимога скаржника щодо зобовязання державного виконавця вжити дій щодо відмови у відкритті виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчих листів № 645/11033/14-ц, задоволенню не підлягає, оскільки суд вирішує лише ті питання, які віднесені до повноважень ЦПК України та може перебирати на себе функції органів Державної виконавчої служби, які віднесені Законом України «Про виконавче провадження» до органів, які здійснюють примусове виконання рішень, що призведе до порушення принципу диспозитивності розгляду.

На підставі вище викладеного, керуючись 447-451 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 6, 4, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2.

Скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження № 54931748, № 54988288, № 54931770 та постанову про стягнення виконавчого збору № 54931748 винесені Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2

В іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2018 року.

Суддя