Справа № 355/836/17 Головуючий у І інстанції Єременко В. М.
Провадження № 22-ц/780/1121/18 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 43 31.01.2018
УХВАЛА

31 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі судді судової палати в цивільних справах Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 8 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення та усунення перешкод у користуванні спадковим майном,

в с т а н о в и в:

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 8 грудня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник відповідача - ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу із пропуском строків, встановлених процесуальних законом.

Відповідно до Закону України № 2147-VII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, було внесено зміни до ЦПК України, п. 13 Перехідних положень якого передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ухвалено в судовому засіданні 8 грудня 2017 року у тому числі в присутності представників відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5; останній отримав вступну та резолютивну частину рішення відразу після його проголошення; при цьому судом роз'яснено, що з повним рішенням учасники справи можуть ознайомитися 12 грудня 2017 року, однак копію повного рішення ОСОБА_4 отримала лише 12 січня 2018 року, а з апеляційною скаргою звернулася через пошту 29 січня 2018 року після повернення її попередньої апеляційної скарги без розгляду Апеляційним судом Київської області 23 січня 2018 року.

В апеляційній скарзі порушено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з тим, що представник ОСОБА_4 не була присутньою під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, а його копію отримала особисто 12 січня 2018 року.

Проте наведені підстави неможливо вважати поважними, оскільки обставини відсутності представника відповідача в судовому засіданні під час проголошення рішення не відповідають дійсності, зокрема змісту журналу судового засідання 8 грудня 2017 року, і при цьому ОСОБА_4 не надано відповідних доказів на підтвердження того, що заважало їй, іншому представнику відповідача чи самому відповідачу звернутися до суду з приводу отримання копії повного рішення раніше ніж 12 січня 2018 року з огляду на обізнаність про зміст резолютивної частини оскаржуваного рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2016 року відновлення провадження у справі, після набрання рішення законної сили зі спливом значного періоду часу, порушує принцип правової визначеності та права заявника на справедливий судовий розгляд за п. 1 ст. 6 Конвенції (справа Устименко проти України).

В ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України (у редакції, що діє на момент подання апеляційної скарги) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином відповідачу або його представникам необхідно надати суду апеляційної інстанції належні докази або вказати на інші підстави, які підтверджують поважність причини пропуску установленого законом строку на апеляційне оскарження.

Подана апеляційна скарга також не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 356 ЦПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційній скарзі не зазначено особу від імені якої подано апеляційну скаргу та її анкетні дані.

Отже, відповідачу або його представникам необхідно надіслати до суду апеляційної інстанції уточнену редакцію апеляційної скарги, в якій вказати особу, що подає апеляційну скаргу. До уточненої редакції апеляційної скарги необхідно додати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

При цьому ч. 3 ст. 356 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно із ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Документи на підтвердження повноважень представника, оформлені належним чином, до апеляційної скарги не додано.

З огляду на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для зазначення поважних причин для поновлення пропущеного строку та виправлення допущених недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 8 грудня 2017 року залишити без руху та встановити строк десять днів з моменту отримання копії ухвали для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в іншому випадку буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а в разі неусунення інших недоліків апеляційної скарги вона вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Ігнатченко