Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 548/387/16-ц

провадження № 61-3418св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Курило В. П.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19,

представник позивачів - ОСОБА_20,

відповідачі: Селянське (фермерське) господарство «С.Барвінок», Хорольська районна державна адміністрація,

треті особи: Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року у складі суддів: Панченка О. О., Обідіної О. І., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 звернулися до суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства «С.Барвінок» (далі - СФГ «С.Барвінок»), Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, треті особи: Андріївська сільська рада Хорольського району Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Хорольському районі Полтавської області про зобов'язання не чинити перешкоди та розірвання договору оренди землі.

В обгрунтування своїх вимог позивачі зазначали, що на підставі правовстановлюючих документів (свідоцтв про право на спадщину, державних актів про право власності на земельні ділянки та сертифікатів про право на земельну частку (пай) є власниками земельних ділянок та земельних часток (паїв), які розташовані на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області та входять до єдиного земельного масиву - земельної ділянки площею 165,24 га.

Зазначена земельна ділянка площею 165,24 га на підставі договору оренди землі, укладеного 01 вересня 2010 року між Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області та СФГ «С.Барвінок», передана в орендне користування останньому строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 31 вказаного договору оренди землі визначено, що обов'язком орендаря є не заперечувати виділенню в натурі власниками земельних часток (паїв), які оформили спадщину в установленому порядку.

Посилались на те, що після отримання правовстановлюючих документів на земельні ділянки та частки (паї) позбавлені можливості на виділення їм в натурі земельних ділянок, оскільки СФГ «С.Барвінок» продовжує обробляти землю, а також, що реєстраційний орган відмовив у реєстрації, оскільки земельній ділянці площею 165,24 га, до якої увійшли їхні земельні ділянки присвоєний єдиний кадастровий номер. Враховуючи викладене, позивачі просили задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 задоволено частково, розірвано договір оренди землі з кадастровим номером НОМЕР_1, укладений з СФГ «С.Барвінок» та Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області від 01 вересня 2010 року, що зареєстрований у відділі Держкомзему у Хорольському районі Полтавської області 01 вересня 2010 року за номером 06, в іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що розірвання договору оренди є єдиним способом захисту права власності позивачів, оскільки перебування в користуванні відповідача їхніх земельних ділянок без відповідного оформлення з ними договорів оренди, без надання можливості позивачам в установленому законом порядку оформити право власності на земельні ділянки, обмежує їх право на вільне володіння, розпорядження і користування належними їм земельними ділянками.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 16 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано відсутністю передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог та відсутністю доказів про порушення прав позивачів.

У вересні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 звернулися до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року, в якій просять скасувати оскаржуване судове рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Хорольського районного суду Полтавської області зазначену справу.

26 листопада 2016 року зазначена справа надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 березня 2017 року дану справу призначено до судового розгляду.

Статтею 388 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Підпунктом 4 пункту першого Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, щокасаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

23 січня 2018 року зазначена справа надійшла до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

На час розгляду колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду касаційної скарги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року відзиви не надходили.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційні скарзі доводи ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що 01 вересня 2010 року Хорольська районна державна адміністрація Полтавської області уклала з СФГ «С.Барвінок» договір оренди землі, згідно з яким передала останньому в орендне користування земельну ділянку площею 165,24 га, яка розташована на території Андріїівської сільської ради Хорольського району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років (до 31 серпня 2020 року).Вказаний договір підписаний сторонами та зареєстрований в установленому законом порядку.

Земельній ділянці площею 165,24 га на підставі виготовленої та затвердженої в установленому порядку технічної документації із землеустрою присвоєно кадастровий номер НОМЕР_1 та визначені її межі в натурі.

Позивачам належать права на земельні ділянки, які розташовані на території Андріїівської сільської ради Хорольського району Полтавської області загальною площею 55 га, а саме:

на підставі рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року за ОСОБА_4 визнано в порядку спадкування право на земельну частку (пай) площею 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала його батькові згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_21 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 має право на земельну частку (пай) під номером НОМЕР_5, яка знаходиться на території Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області;

ОСОБА_6 та ОСОБА_16 відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 07 липня 2014 року успадкували по 1/3 частині від земельної частки (пай), розміром 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала їхньому батькові згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_7 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2004 року успадкував право на земельну частку (пай) розміром 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала його батькові згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_8 відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_7, виданого 29 липня 2010 року на підставі розпорядження Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 24 грудня 2009 року № 437 є власником земельної ділянки розміром 3,9 гектари;

ОСОБА_9 відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_8, виданого 11 серпня 2010 року на підставі розпорядження Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 03 лютого 2010 року № 23 є власником земельної ділянки розміром 3,9 гектари;

ОСОБА_11 відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_9, виданого 24 грудня 1996 року на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 12 грудня 1996 року № 474 має право на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектари;

ОСОБА_10 відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_10, виданого 24 грудня 1996 року на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 12 грудня 1996 року № 474 належить право на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектари;

ОСОБА_12 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 грудня 2012 року має право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) в розмірі 4,04 умовних кадастрових гектари , що належала її батькові на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_12, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_13 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2013 роки має право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай) в розмірі 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала її матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_11, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

відповідно до рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 24 грудня 2013 року за ОСОБА_14 визнано право в порядку спадкування за законом на 1/2 частину земельної частки (пай) в розмірі 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала її матері згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_13, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 24 грудня 1996 року та на 1/2 частку земельної частки (пай) розміром 4,04 умовних кадастрових гектари після смерті батька, що належала йому згідно сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0177888, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_15 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 жовтня 2012 року успадкував 1/2 частину від земельної частки (пай), розміром 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала його матері згідно сертифікату про право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_14, виданого Хорольською районною державною адміністрацією 24 грудня 1996 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01 вересня 2015 року ОСОБА_15 успадкував 1/2 частку від 1/3 частки від земельної частки (пай), розміром 4,04 умовних кадастрових гектари, що належали його матері, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_15, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_17 відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай), серії НОМЕР_16 на підставі рішення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області від 12 грудня 1996 року № 474 належить право на земельну частку (пай) розміром 4,16 умовних кадастрових гектари, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_18 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 липня 2014 року успадкувала 1/3 частину від земельної частки (пай), розміром 4,04 умовних кадастрових гектари , що належала її чоловікові згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_18 також успадкувала земельну частку (пай) розміром 4,04 умовних кадастрових гектари, що належала її матері на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серія НОМЕР_20, виданого Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області 24 грудня 1996 року;

ОСОБА_19 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_17, виданого головою Хорольської райдержадміністрації Полтавської області 24 грудня 1996 року, має право на земельну частку (пай) площею 4,16 умовних кадастрових гектари.

Згідно довідок Андріївської сільської ради Хорольського району Полтавської області всі вказані земельні ділянки позивачів знаходяться в межах земельного масиву площею 165,24 га, що перебуває в орендному користуванні в СФГ «С.Барвінок».

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі як на підставу порушення їх прав посилалися на невиконання СФГ «С.Барвінок» пункту 31 спірного договору оренди землі, яким встановлено обов'язок орендаря СФГ «С.Барвінок» не заперечувати виділенню в натурі власникам земельних ділянок (паїв), які оформили спадщину у встановленому законом порядку, та на відсутність можливості зареєструвати належні їм земельні ділянки з присвоєнням кадастрових номерів, оскільки земельній ділянці площею 165,24 га, до якої увійшли їхні земельні ділянки присвоєний єдиний кадастровий номер.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, суд першої інстанції вважав установленими обставини, на які позивачі посилалися в обґрунтування своїх вимог.

Пунктом 31 спірного договору оренди землі, встановлено обов'язок орендаря СФГ «С.Барвінок» не заперечувати виділенню в натурі власникам земельних ділянок (паїв), які оформили спадщину у встановленому законом порядку.

Суд апеляційної інстанції, виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, встановив, що СФГ «С.Барвінок» не заперечувало та не чинило перешкоди позивачам у виділенні їм в натурі земельних ділянок (паїв).

ОСОБА_22 та ОСОБА_23, які є позивачами у справі, реалізували своє право на оформлення земельних ділянок, які знаходяться в межах земельного масиву площею 165,24 га, що перебуває в орендному користуванні в СФГ «ОСОБА_24:

- ОСОБА_8 отримав 20 травня 2010 року державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,90 га, межі якої визначені в натурі з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_18, та який 19 травня 2010 року зареєстровано реєстратором Хорольського районного відділу Полтавської області.

- ОСОБА_23 отримала 10 серпня 2010 року державний акт на право власності земельну ділянку площею 3,90 га з визначенням меж в натурі та з присвоєнням кадастрового номеру НОМЕР_19, та який 10 серпня 2010 року зареєстровано реєстратором Хорольського районного відділу Полтавської області.

Спірний договір оренди земельної ділянки площею 165,24 га укладений між Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області та СФГ «С.Барвінок» після набуття ОСОБА_8 та ОСОБА_23 права власності на їх земельні ділянки, а тому питання про виділення їм в натурі та про відмову в присвоєнні кадастрового номеру і реєстрації земельних ділянок вони не ставили.

Відмова відділу Держземагенства у Хорольському районі Полтавської області у проведенні державної реєстрації земельних ділянок позивачів та посвідченні права власності на них пов'язана не з присвоєнням кадастрового номеру земельній ділянці площею 165,24 га, а з накладенням земельних ділянок, виділених позивачам, між собою. Сам по собі факт існування договору оренди укладеного між Хорольською районною державною адміністрацією Полтавської області та СФГ «С.Барвінок» не дає підстав для висновку про порушення прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, а тому правильним є висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог про зобов'язання не чинити перешкоди та розірвання договору оренди.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанцій при розгляді даної справи неправильно застосовані норми матеріального права чи порушені норми процесуального права, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права, що виходить за межі компетенції касаційного суду.

Інші доводи касаційної скарги не містять у собі посилань на обставини чи докази, якими спростовуються встановлені судом обставини.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційної інстанції - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 залишити без задоволення.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 31 серпня 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. П. Курило