Справа № 587/1921/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді Черних О.М.,
за участю секретаря судового засідання Скрипка-Соіна О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 183/14) до ОСОБА_2 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4/30, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_3 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4, Сумського району, Сумської області) про визнання права власності в порядку спадкування та виділ частки в натурі та за зустрічним позовом ОСОБА_2 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4/30, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_1 (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 183/14), ОСОБА_3 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4, Сумського району, Сумської області), про визнання права власності в порядку спадкування та виділ частки в натурі,

Свої вимоги мотивують тим, що в травні 2012 року помер батько позивача за первісним позовом ОСОБА_1 та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, спадкоємцями першої черги після смерті якого є його діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також дружина ОСОБА_3 У визначений законом час позивач за первісним та позивач за зустрічним позовом звернулися до Сумської районної державної нотаріальної контори. Але постановою державного нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів. У звязку з чим вони вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав власності на вищевказані житловий будинок та земельні ділянки.
В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити первісний позов, не заперечує проти задоволення зустрічного позову.
Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 також до суду не зявилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи без її участі, просить задовольнити зустрічний позов, не заперечує проти задоволення первісного позову.
Відповідач за первісним та зустрічним позовом ОСОБА_3 до суду також не заявилася, направивши заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти задоволення як первісного, так і зустрічного позовів.
Представник Сумської районної державної нотаріальної контори до суду не зявився, направивши заяву про розгляд справи без її участі.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, вважає первісний позов таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до заповіту, складеного 10.10.2002 року та посвідченого секретарем сільської ради, ОСОБА_4 все своє майно заповідав своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях, але частина будинку, яка буде належати дочці повинна бути розташована від вулиці (а.с. 13).
Згідно довідки Нижньосироватської сільської ради № 320 від 22.06.2018 року встановлено, що ОСОБА_4, який помер 03.05.2012 року на день смерті був зареєстрований на території Старосілськьоої сільської ради Сумського району за адресою: с. Старе Село, вул. Першотравнева, 14. На час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав разом з дружиною ОСОБА_3 Заповіт від імені ОСОБА_5 був посвідчений на території Старосілсьької сільської ради за реєстровим номером 30 від 10.10.2002 року, який не змінювався та не відмінявся (а.с. 20).
Згідно абзацу 3 пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов : якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
В силу п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
В силу ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.
Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.
Якщо видача державного акту про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця.
Відповідно до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються. Натомість, згідно із статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючим документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка передана фізичним та юридичним особам шляхом безоплатної передачі із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, є свідоцтво про право власності на нерухоме майно.
Таким чином, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги первісного позову ОСОБА_1 треба задовольнити частково , а позовні вимоги зустрічного позову підлягають повному задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись , ст. ст. 10-13, 81, 89, 200, 263, 265, 268 ЦПК України, суд
Позовні ОСОБА_1 (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 183/14) до ОСОБА_2 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4/30, Сумського району, Сумської області), ОСОБА_3 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4, Сумського району, Сумської області) про визнання права власності в порядку спадкування та виділ частки в натурі задовольнити частково.
Виділити в натурі ОСОБА_1 з визнанням права власності в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 03 травня 2012 року, частину житлового будинку А-1 з прибудовою а, тамбуром а 1 під № 14 по вул. Першотравневій в с. Старе Село, Сумського району, Сумської області з надвірними будівлями: житловою кімнатою 1-5, площею 13,5 кв. м. та житловою кімнатою 1-2, площею 8,1 кв м., а також надвірними будівлями: гаражем «К», ? частиною сараю «Б», погрібом «п/г», сараєм «Л», навісом «Р», огорожею №3, з припиненням права спільної часткової власності, та визнанням їх окремим обєктом нерухомого майна.
Відповідно до висновку експертизи, земельна ділянка відображена жовтим кольором.
Виділити в натурі ОСОБА_1 з визнанням права власності земельну ділянку, для ведення індивідуального садівництва, площею 0,1000 га на території Червоненської сільської ради Сумського району Сумської області, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, який помер 03 травня 2012 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог первісного позову відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_2 (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4/30, Сумського району, Сумської області) до ОСОБА_1 (м. Суми, вул. Г.Кондратьєва, 183/14), ОСОБА_1 віри Сергіївни (с. Червоне, вул. Першотравнева, 4, Сумського району, Сумської області), про визнання права власності в порядку спадкування та виділ частки в натурі задовольнити.
Виділити в натурі ОСОБА_2 з визнанням права власності в порядку спадкування після ОСОБА_4, який помер 03 травня 2012 року, частину житлового будинку А-1, з прибудовою а, тамбуром а1, під №14 по вул. Першотравневій в с. Старе Село, Сумського району, Сумської області з надвірними будівлями, яка складається з кухні 1, площею 13,4 м2, коридору площею 5,4 кв. м., житлової кімнати 1-4, площею 26,4 кв. м., тамбуру 1, площею 2,3 кв. м. коридору П, площею 4,5 кв. м., а також надвірними будівлями і спорудами: літньою кухнею «В», ? частиною сараю «Б», вбиральні «У», погребом «п/г1», сараєм «Г», навісом «М та навісом «П», літнім душем «Н», колонкою «І», з припиненням права спільної часткової власності, та визнанням їх окремим обєктом нерухомого майна.
Відповідно до висновку експертизи, земельна ділянка відображена блакитним кольором.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних