РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16112/16-ц

Провадження № 2/643/370/18

16.01.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

за участю секретаря - Бахметьєвої Ю.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий урожай Харків», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Страхова Компанія «ВУСО» про відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі - 198605,00 грн., суму інфляційних витрат у розмірі - 24108,13 грн., суму трьох процентів річних у розмірі - 5811,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 21.12.2015 року приблизно о 19год.15хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1 в районі перехрестя вул. Целіноградської та вул. Л. Убийвовк в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. В результаті зіткнення власнику автомобіля «Хюндай», ОСОБА_1 було завдано матеріальних збитків та порушено вимоги п.16.11 ПДР України і, як результат, скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/1551/16-п від 10.02.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. В ході розгляду справи було встановлено, що автомобіль НОМЕР_1 належить ТОВ «Золотий урожай Харків». Страхова компанія «ВУСО», згідно з укладеним договором, відшкодувала збитки в розмірі - 49000,00 грн. У зв'язку з економічною необґрунтованістю проведення відновлювальних робіт автомобіль НОМЕР_2 був реалізований за суму - 79395,00 грн. За висновком незалежної експертизи вартість автомобіля «Хюндай» на момент скоєння ДТП становила - 327,00 грн. Сума збитків, нанесеного відповідачем позивачу становить - 198605,00 грн. Крім того, відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, а тому зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Таким чином, станом на момент подання позову сума основного боргу становить - 198605,00 грн., сума інфляційних втрат становить - 24108,13 грн., сума трьох процентів річних від простроченої суми становить - 5811,00 грн, а всього - 228524,13 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Крім того, позивач уточнив, що ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило йому не 49000,00 грн. страхового відшкодування, а 49750,00 грн.

Представник відповідача ТОВ «Золотий урожай Харків» в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника відповідача проти позовних вимог, в яких представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з огляду на наступне. Так, представник відповідача не заперечував факт ДТП від 21.12.2015 року, а також той факт, що автомобіль НОМЕР_1 дійсно належить відповідачу. Проте, позивачем не надано доказів на підтвердження зазначених ним обставин в позові. Так, позивачем не надано доказів факту продажу автомобілю у встановленому законодавством порядку, а також документального підтвердження його реалізації в зазначеній позивачем сумі. Крім того, наданий позивачем звіт № 11/09/16 про оцінку КТЗ наданий не в повному обсязі, у зв'язку з чим не може бути визнаний належним доказом по справі, оскільки не містить всю необхідну інформацію для розгляду справи. Також, враховуючи те, що спеціаліст - суб'єкт оціночної діяльності ОСОБА_4 не є судовим експертом в силу Закону України «Про судову експертизу», відповідач вважає, що наданий у якості доказу звіт № 111/09/16 від 21.12.2015 року, не можна брати в основу визначення розміру збитку заподіяного позивачу. Щодо вимог позивача про стягнення суми інфляційних витрат, а також 3 % річних, відповідач зазначив, що також не визнає зазначені вимоги, оскільки між ним та позивачем не встановлювалися договірні відносини, а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати стягнення з відповідача зазначених коштів.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК «ВУСО» в судове засідання не з'явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином. В матеріалах справи містяться письмові заперечення представника третьої особи проти позовних вимог, в яких представник ПрАТ «СК «ВУСО» просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у відношенні ПрАТ «СК «ВУСО», зазначивши, що ТОВ «Золотий урожай Харків» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності ВНТЗ № АЕ 2779469, за яким страховик взяв на себе зобов'язання у випадку настання страхової події відшкодувати завдану страхувальником шкоду життю, здоров'ю та майну третіх осіб при експлуатації забезпеченого транспортного засобу ГАЗ 3307, д.н. НОМЕР_3. Умовами вказаного Полісу передбачений ліміт відповідальності страховика в розмірі- 50000,00 грн. В період дії вищевказаного договору - 21.12.2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ЗТЗ під керуванням відповідача та ТЗ марки «Хюндай», НОМЕР_5. Внаслідок ДТП вказані автомобілі отримали механічні ушкодження. 22.12.2015 року до ПрАТ СК «ВУСО» звернувся позивач з заявою на виплату страхового відшкодування. Після отримання всіх необхідних документів, ПрАТ «СК «ВУСО» перераховано на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі - 50000,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.02.2016 року по справі № 638/1551/16-п, 21.12.2015 року приблизно о 19-15 год., ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_4 в районі перехрестя вул. Целіноградської та вул. Л. Убийвовк в м. Харкові, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. Вище вказаною постановою визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі - 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 22.02.2016 року /а.с. 4/.

ОСОБА_3 згідно виписки з наказу № 119-К від 26.06.2015 року на момент ДТП працював водієм в ТОВ «Золотий урожай Харків» /а.с. 31/.

Наказом начальника відділу логістики ТОВ «Золотий урожай Харків» № 26/9 від 26.09.2015 року закріплено за водієм ОСОБА_3 з 26.09.2015 року автомобіль НОМЕР_1 /а.с.32/.

Цивільно - правова відповідальність вищевказаного автомобіля застраховано у ПрАТ «СК «ВУСО», що підтверджується Договором обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 22.05.2015 року, укладеного з ТОВ «Золотий урожай Харків», а також Полісом № АЕ/2779469. Відповідно до умов вказаного Договору, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб становить - 50000,00 грн./а.с. 33-38, а.с. 78/.

10.08.2013 року ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду, застрахувати, визначаючи на власний розсуд суму, строки та інші умови договорів) належним ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХС179675, виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 11.06.2009 року, транспортним засобом марки «Хюндай», моделі «Tucson», 2008 року випуску. Довіреність видана строком на десять років та дійсна до 10.08.2023 року /а.с.81-82/.

21.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся на адресу ПрАТ «СК «ВУСО» з заявою на виплату страхового відшкодування в результаті ДТП /а.с. 79/.

Згідно висновків Розрахунку № 8586 від 15.01.2016 року відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 в результаті ДТП, яка відбулась 21.12.2015 року, проведеного оцінювачем ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2 становить 368648,97 грн., ринкова вартість ТЗ - 340994,48 грн. Відновлювати досліджуваний автомобіль НОМЕР_2 (з технічної точки зору), економічно не доцільно /а.с.86-95/.

Згідно розрахунку справних складових частин транспортного засобу №8586/1 від 18.01.2016року, здійсненого оцінювачем ОСОБА_6, вартість технічно справних складових частин автомобіля НОМЕР_2 на момент дослідження становить 258986,13грн. /а.с.96-102/.

ПрАТ СК «ВУСО» виплатило позивачу - 50000,00 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 5677 від 12.04.2016 року /а.с.104/.

Згідно Звіту № 111/09/16 про оцінку колісного транспортного засобу (Висновок оцінювача) від 17.09.2016 року, здійсненого Ф-ОП ОСОБА_4, ринкова вартістю автомобіля НОМЕР_2 складає - 327750,00 грн, вартість відновлювального ремонту складає - 357176,34 грн., вартість матеріального збитку складає - 327750,00 грн. /а.с.5, 47-55/.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі- Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики, вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики передбачено 2 випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Показник передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду транспортного засобу є однією зі складових показника величини втрати товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, аналізуючи вище вказані Звіти, можна дійти висновку, що автомобіль є фізично знищеним.

Також, у судовому засіданні, позивачем та його представником було зазначено, що у зв'язку з економічною необґрунтованістю проведення відновлювальних робіт автомобіля «Хюндай» після ДТП, позивач продав залишки вказаного автомобіля за суму - 79395,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаних вимог, позивачем не надано доказів на підтвердження розміру коштів, за який було реалізовано залишки автомобіля.

Оскільки вартість проданих позивачем залишків знищеної речі встановити неможливо, вказані залишки повернути особі, відповідальній за заподіяний збиток також неможливо, то відповідно суд позбавлений можливості визначити розмір збитків, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3 % процентів річних, то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013«Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов'язанням, яке виникає з договірних зобов'язань.

Оскільки між сторонами не укладались договірні відносини, то у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3 % річних.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий урожай Харків», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Страхова Компанія «ВУСО» про відшкодування збитків відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.М. Довготько