Справа №463/4326/17
Провадження №2/463/595/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді: Шеремети Г.І.

з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_3 про стягнення коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, просив стягнути з відповідача на його користь кошти надміру виплачені за призначеною щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в розмірі 5594,00 грн.

Позов мотивує тим, що на підставі заяви відповідача ОСОБА_3 від 01.03.2016 року останній було призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, строком на шість місяців, з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року. В ході проведення Державною фіскальною службою у Львівській області ревізії щодо використання позивачем цільових бюджетних коштів за період з 04.03.2016 року до 22.08.2016 року (акт від 17.08.2016 року №04-22/9) зясовано, що відповідач ОСОБА_3 не повідомила про обставини, які впливають на призначення допомоги, а саме про її повернення до покинутого місця проживання, оскільки згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 13.05.2017 року Вх.№0.64-15365/0/15-17 ОСОБА_3 перетнула лінію розмежування та перебувала на непідконтрольній окупованій території України понад 60 календарних днів в період 04.03.2016 року до 22.08.2016 року (171 день). Вказане дало позивачу підстави у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» вважати, що відповідач, як внутрішньо переміщена особа повернулась до покинутого місця постійного проживання, та прийняти рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої ОСОБА_3 У звязку з чим 16.09.2016 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при ЛРА ЛМР прийнято рішення про припинення виплати відповідачу грошової допомоги. Неповідомлення відповідачем про повернення до покинутого місця постійного проживання призвело до надмірної виплати бюджетних коштів в період з 01.04.2016 року до 31.08.2016 року в розмірі 5594,00 грн. З метою досудового врегулювання спору відповідачу 23.09.2016 року, 27.10.2016 року, 21.02.2017 року та 07.06.2017 року скеровувались повідомлення з вимогами про повернення коштів в добровільному порядку. Так як відповідач ОСОБА_3 на скеровані повідомлення не зреагувала та на даний час надміру виплачені їй кошти не повернула, то позивач звернувся до суду з позовом про стягнення цих коштів в примусовому порядку, який просить задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав передбачених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи не зявилася, хоча про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. У звязку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України.

У звязку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 15.12.2017 року.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, постановляючи рішення відповідно до ст.ст.265,280-282 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

На підставі заяви відповідача ОСОБА_3 від 01.03.2016 року (а.с.5), останній згідно рішення від 01.03.2016 року (а.с.9) призначено щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунаьних послуг, строком на шість місяців, з 01.03.2016 року по 31.08.2016 року.

За вищевказаний період відповідачу було виплачено 5594,00 грн., що підтверджується копією довідки від 02.09.2016 року про виплачену допомогу (а.с.15).

Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505 (далі - Порядок), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

У відповідності до положень ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб», підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа: подала завідомо недостовірні відомості (п.5 ч.1). У відповідності до абз.3 ч.1 вказаної статті, у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Як встановлено судом, в ході проведення Державною фіскальною службою у Львівській області ревізії щодо використання Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради цільових бюджетних коштів за період з 04.03.2016 року до 22.08.2016 року (акт від 17.08.2016 року №04-22/9) зясовано, що відповідач ОСОБА_3 не повідомила про обставини, які впливають на призначення допомоги, а саме про її повернення до покинутого місця проживання, оскільки згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби від 13.05.2017 року Вх.№0.64-15365/0/15-17 ОСОБА_3 перетнула лінію розмежування та перебувала на непідконтрольній окупованій території України понад 60 календарних днів в період 04.03.2016 року до 22.08.2016 року (171 день) (а.с.10-13).

Вказане вище дало позивачу підстави у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб» вважати, що відповідач ОСОБА_3, як внутрішньо переміщена особа, повернулась до покинутого місця постійного проживання, та прийняти рішення №21 від 14.09.2016 року про скасування дії довідки від 01.03.2016 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданої ОСОБА_3 (а.с.14).

У звязку з чим 16.09.2016 року комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при ЛРА ЛМР прийнято рішення про припинення виплати відповідачу грошової допомоги, що стверджується долученим до матеріалів справи копією витягу з протоколу №3 від 16.09.2016 року засідання комісії (а.с.16).

Неповідомлення відповідачем про повернення до покинутого місця постійного проживання призвело до надмірної виплати бюджетних коштів в період з 01.04.2016 року до 31.08.2016 року в розмірі 5594,00 грн., з вимогою про стягнення яких в судовому порядку звернувся позивач.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з абз.2, 3 п.11 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім'ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 23.09.2016 року, 27.10.2016 року, 21.02.2017 року та 07.06.2017 року (а.с.18-20) скеровувалися відповідачу повідомлення про перерахунок повернення надміру виплачених коштів в сумі 5594,00 грн., однак на даний час такі до бюджету не повернуті.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,280,282,354,355 ЦПК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,затвердженим постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, Законом України «Про забезпечення прав та свобод внутрішньо переміщених осіб», суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Личаківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (місце знаходження: м.Львів, вул.Театральна, 10, р/р 4193, одержувач Личаківський ВСЗ УСЗ ДГП ЛМР, , банк одержувача Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172), кошти надміру виплачені за призначеною щомісячною адресною допомогою особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в сумі 5594 (пять тисяч пятсот девяносто чотири) грн. 00 коп.

На рішення суду відповідачем може бути подано до Личаківського районного суду м.Львова письмову заяву про перегляд заочного рішення в порядок і строки, передбачені ст.284 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 16 лютого 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.