РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/16414/17

Провадження № 2-о/643/183/18

24.01.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Поліщук Т.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Стальмакової В.О.

прокурора Буча Р.В.,

представника заявника ОСОБА_3,

опікуна ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за заявою представника Комунального закладу охорони здоровя Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3 лікаря-психіатра ОСОБА_3 про примусову госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5, -

в с т а н о в и в:

Представник КЗОЗ ХОКПЛ № 3 лікар-психіатр ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію недієздатного ОСОБА_5.

В судовому засіданні, представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, підтримав у повному обсязі заявлені вимоги. В обґрунтування яких пояснив, що ОСОБА_5 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2012 визнаний недієздатним та встановлено над ним опіку. ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для оточуючих. Висловлює маячні ідеї переслідування. Випробовує слухові та зорові галюцинації. Виявляє агресію до опікуна, погрожує розправою, у зв'язку з чим потребує примусової госпіталізації.

Суд, вислухавши представника заявника, з'ясувавши думку прокурора, адвоката, опікуна, які вважала за доцільне задовольнити заявлені вимоги, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17.01.2012 визнано недієздатним ОСОБА_5. Його опікуном призначено ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до ст. 66 ЦК України, якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров'я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад.

З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2017 ОСОБА_5 був оглянутий комісією лікарів, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для оточуючих. Висловлює маячні ідеї переслідування. Випробовує слухові та зорові галюцинації. Виявляє агресію до опікуна, погрожує розправою, у зв'язку з чим потребує примусової госпіталізації (а.с. 3-4).

Згідно ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено, що особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року у справі №2-рп/2016 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Отже, питання про госпіталізацію та про продовження госпіталізації недієздатних осіб до психіатричного закладу, необхідно вирішувати за рішенням суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад в формі параноїдної шизофренії з безперервним типом перебігу, внаслідок якого становить безпосередню небезпеку для оточуючих, суд вважає за необхідне застосувати примусову госпіталізацію з наданням стаціонарної психіатричної допомоги.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 90, 141, 259, 264-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Застосувати примусову госпіталізацію недієздатного мірошниченко ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах психіатричного стаціонару.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.01.2018.

Суддя Поліщук Т.В.

Присяжні ОСОБА_1

ОСОБА_2