Справа № 353/963/18
Провадження № 22-ц/4808/192/18
Головуючий у 1 інстанції Луковкіна У. Ю.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Томин О.О., Ясеновенко Л.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Тлумацького районного суду від 12 вересня 2018 року, у складі судді Луковкіної У.Ю., у справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року АТ «Райффайзен банк Аваль» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.

Одночасно з позовною заявою АТ «Райффайзен банк Аваль» подало заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності відповідача, а саме квартиру, що знаходиться по АДРЕСА_1, належну ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 28.07.2008 року.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідно до кредитного договору №014/0002/82/89872 від 25.07.2008 року АТ «Райффайзен банк Аваль» було надано позичальнику ОСОБА_2 кредит в сумі 20 000 дол США строком до 25.07.2018 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 14,35 % річних. Станом на 11.07.2018 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором складає 202 646 грн 18 коп.

Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Ухвалою Тлумацького районного суду від 12 вересня 2018 року у задоволенні заяви відмовлено.

На вказану ухвалу АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Просить ухвалу скасувати, постановите нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що банком не наведено вмотивованого обґрунтування, щодо необхідності накладення арешту на нерухоме майно, та що невжиття такого заходу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду.

Однак з таким висновком суду погодитьсь не можна, оскільки внаслідок невиконання відповідачем своїх боргових зобов»язань перед банком АТ «Райффайзен банк Аваль» завдано шкоди в особливо великих розмірах, а також банк не взмозі задовольнити відшкодування спричинених збитків за рахунок майна, що є предметом застави банку.

Апелянт зазначив, що банку стало відомо що за відповідачем зареєстровано нерухоме майно, а саме квартира що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, що підтверджується інформаційною довідкою №126944150 від 08.06.2018 року, якою ОСОБА_2 може розпорядитись та відчужити її на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду, що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалася.

Сторони у судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявник на підтвердження своїх вимог не надав доказів, за наявності яких суд може пересвідчитися у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім цього, до заяви не додано документів про наявність майна, його обсяг, що перебуває у власності відповідачки, вартість такого майна, що унеможливило визначення співмірності обсягу позовних вимог виду забезпечення позову.

З таким висновком суду колегія суддів погоджується.

Згідно вимог ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Райффайзен Банк Аваль» подаючи заяву про забезпечення позову в додатку до заяви зазначив про долучення інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна згідно якої у власності ОСОБА_2 перебуває квартира в АДРЕСА_3.

Згідно акту, складеного канцелярією Тлумацького районного суду від 12 вересня 2018 року №92 вбачається, що дана інформаційна довідка відсутня (а.с.4).

Цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду.

Суд першої інстанції правильно зазначив про те, що відповідно до положень ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, а оскільки позивачем не надано відомості про дійсну вартість майна, на яке просить накласти арешт, то відсутні підстави для висновку щодо співмірності заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

Судом також обґрунтовано зазначено про те, що заява не містить посилання на наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можу у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду та не надано доказів що відповідач має намір вчинити будь-які дії стосовно майна.

З огляду на зазначене суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та правильно роз»яснив, що відмова у задоволенні вказаної заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відповідно до положень ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» залишити без задоволення, а ухвалу Тлумацького районного суду від 12 вересня 2018 року без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 листопада 2018 року.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: О.О. Томин

Л.В. Ясеновенко