РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/3303/17 Провадження № 2/401/280/18

12 лютого 2018 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря Пилипенко Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Світловодську цивільну справу за позовною заявою:

ОСОБА_1, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1 місто Світловодськ, до ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_2 місто Світловодськ, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 20 грудня 2002 року відділом реєстрація актів громадянського стану Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 323.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені, з вересня 2017 року, вони проживають окремо та спільне господарство ними не ведеться. Вона переконана, що подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем неможливе і суперечитиме їх інтересам. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає з нею, спір про місце проживання дитини, про порядок утримання дитини та розмір виплат на її утримання, відсутній.

До судового засідання позивачка подала до суду заяву зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, судовий розгляд справи просила провести за її відсутності.

До судового засідання відповідач подав до суду заяву про визнання позову, не заперечував проти їх задоволення, судовий розгляд справи просив провести за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1 та 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Перевіривши законність підстав визнання відповідачем позовних вимог, на підставі ч.3 та ч.4 ст.200, ч.4 ст.206, ч.3 ст.211 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в підготовчому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 20 грудня 2002 року відділом реєстрація актів громадянського стану Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 323, між сторонами зареєстровано шлюб.

З доводів позивача їх подружнє життя не склалося через відсітність взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними фактично припинені з вересня 2017 року і вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка переконана, що подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем неможливе і суперечитиме їх інтересам.

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає з позивачкою.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Ухвалою суду від 11 січня 2018 року сторонам було роз'яснено право на примирення, проте, у визначений строк сторони не примирилися, а зі змісту поданих ними до суду окремих письмовиз заяв вбачається, що вони наполягають на розірванні шлюбу.

У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, - шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, - позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що відносини в сім'ї ускладнились, вони не ведуть спільного господарства, проживають окремо, шлюб існує лише формально.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Крім цього, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07.11.2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв'язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.».

Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов'язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

В силу ст.112 СК України, - суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного вбачається, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та їх дитини, що мають істотне значення, сім`ю зберегти сторони не бажають, а тому шлюб належить розірвати.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.105, 112, 114 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 200, 206, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, (яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 місто Світловодськ, дошлюбне прізвище - Карпенко) та ОСОБА_2 (який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 місто Світловодськ, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), зареєстрований 20 грудня 2002 року відділом реєстрація актів громадянського стану Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 323.

Стягнути з ОСОБА_2 Віталіойвича на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн.

Копію рішення направити органу реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу.

Рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: підпис Згідно з оригіналом

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_4