Постанова

Іменем України

25 січня 2018 року

м. Київ

справа № 759/6116/14-ц

провадження № 61-531 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

представник відповідача - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду м. Києва у складі колегії суддів: Качана В. Я., Кравець В. А., Шиманського В. Й., від 13 квітня 2016 року

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна жінки та чоловіка, які проживали однією сім'єю, але не перебували у шлюбі.

Позовна заява мотивована тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року встановлено факт проживання його таОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 2009 року до лютого 2011 року та визнано за ними право спільної сумісної власності на автомобіль BMWX1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2, уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошову компенсацію вартості його частки автомобіля BMW X1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 280 153 грн 29 коп. та визнати право власності на автомобіль за ОСОБА_3.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості його частки автомобіля BMWX1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, у розмірі 280 153 грн 29 коп. та визнано право власності на вказаний автомобіль за ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2витрати, пов'язані з наданням правової допомоги, у розмірі 11 155 грн та судовий збір у розмірі 2 801 грн 53 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Спірний автомобіль належить сторонам на праві спільної сумісної власності, однак є неподільною річчю, тому суд стягнув на користь позивача грошову компенсацію вартості його частки, урахувавши висновок судової автотоварознавчої експертизи від 27 березня 2015 року, якою встановлена вартість спірного автомобіля.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником - ОСОБА_4, задоволено. Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року в частині розміру грошової компенсації вартості частки автомобіля змінено.

Зменшено розмір грошової компенсації вартості частки автомобіля BMW X1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 до 213 150 грн.

У решті - рішення суду залишено без змін.

Частково змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що відповідно до звіту про оцінку автомобіля станом на 6 січня 2016 року ринкову вартість автомобіля BMW X1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, визначено у розмірі 426 300 грн, тому на користь позивача підлягає стягненню грошова компенсація у розмірі 213 150 грн.

12 травня 2016 року ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення й залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд, взявши до уваги звіт про оцінку автомобіля, не врахував, що він не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2014 року № 358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обов'язкових платежів, які справляються відповідно до законодавства», оскільки не внесений до Єдиної бази даних звітів про оцінку. При цьому суд у порушення положень статті 303 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи в апеляційній інстанції, прийняв новий доказ, який не був поданий до суду першої інстанції та у порушення частини сьомої статті 147 ЦПК України, у зазначеній редакції, фактично не навів мотивів незгоди з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 27 березня 2015 року.

13 жовтня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника - ОСОБА_4, подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ заперечення на касаційну скаргу, в яких зазначено, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим, а доводи касаційної скарги не стосуються предмету позову та основані на формальних і безпідставних міркуваннях, не підтверджених фактичними даними і правовими нормами.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

3 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п'ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційної інстанції не відповідає.

Судом установлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2013 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, встановлено факт проживання його та ОСОБА_3однією сім'єю без реєстрації шлюбу з червня 2009 року до лютого 2011 року та визнано за ними право спільної сумісної власності на автомобіль BMWX1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27 березня 2015 року вартість автомобіля BMWX1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, становить 560 306 грн 57 коп.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля, який залучено до справи на стадії апеляційного перегляду, станом на 6 січня 2016 рокуринкову вартість автомобіля BMW X1, 2010 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, визначено у розмірі 426 300 грн.

Відповідно до статті 131 ЦПК України, у редакції на час ухвалення рішення, сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилося, - до початку розгляду справи по суті.

Згідно із частиною другою статті 303 ЦПК України, у редакції на час ухвалення рішення, апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Так, звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач надав суду новий доказ, який не був поданий до суду першої інстанції, а саме звіт про оцінку автомобіля станом на 6 січня 2016 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд посилався на те, що судом не взято до уваги вказаний звіт від 6 січня 2016 року.

Проте вказані висновки апеляційного суду є помилковими, оскільки звіт про оцінку автомобіля станом на 6 січня 2016 року не було надано до ухвалення рішення судом першої інстанції 11 січня 2016 року та подано ОСОБА_3 вже після розгляду справи цим судом.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, оскільки відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи Київського науково-дослідного інститут судових експертиз

від 27 березня 2015 року вартість спірного автомобіля становить

560 306 грн 57 коп.

Згідно зі ст. 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 400, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2016 року скасувати, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Є.В. Синельников

С.Ф. Хопта

Ю. В.Черняк