УХВАЛА

Справа №:755/9249/13-ц

Провадження №: 6/755/1095/18

м. Київ

"05" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

цивільну справу № 755/9249/13-ц

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСИМУМ»,

заінтересовані особи - стягувач ПАТ «Банк Національний Кредит», боржник ОСОБА_2,

про заміну сторони виконавчого провадження,

учасники справи - не з'явились,

УСТАНОВИВ:

заявник ТОВ «ФК «МАКСИМУМ» звернулось до суду з завою про заміну сторони у виконавчому провадженні - позивача (стягувача) по справі № 755/9249/13-цза позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором. Заява обґрунтовується тим, що заявник за Договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 18.05.2018 набув прав вимоги за Договором № 15ф/2011/05-1411/2-1 про надання відновлювальної кредитної лінії від 06.05.2011 громадянина ОСОБА_2

У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними повідомленнями про вручення поштового відправлення. Заінтересована особа боржник ОСОБА_2 про день, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, що розміщене 18.10.2018.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення вказаного питання.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд на підставі наявних у справі матеріалів прийшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06.12.2013 заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 від 06.05.2011 року. 07.05.2014 судом видано виконавчі листи.

18.05.2018 між ТОВ «ФК «МАКСИМУМ» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2018-03-27-000113-а від 17.04.2018 /а.с. 116, укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги з ПАТ «Банк Національний Кредит» /а.с.113-115/.

За даними Реєстру договорів, права вимоги за якими були відступлені, до переліку входить Договір № 15ф/2011/05-1411/2-1 про надання відновлювальної кредитної лінії від 06.05.2011 громадянина ОСОБА_2 /а.с.117-119/.

За приписами ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих норм, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва ( припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

За ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору відступлення права вимоги (цесії), визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, у тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Разом з тим розділ І книги 5 ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов'язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

За своїм змістом договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, укладений між ТОВ ПАТ «Банк Національний Кредит» та ТОВ «ФК «МАКСИМУМ», встановлює зобов'язання нового кредитора щодо самостійного стягнення боргу за кредитним договором і не передбачає надання фінансових послуг під відступленням права грошової вимоги, а тому є договором відступлення права вимоги, а не договором факторингу і до норм законодавства, що регулює фінансовий ринок не застосовується.

Виходячи із приписів законодавства, зокрема п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до Постанови пленуму Верховного суду України від 20.11.2013 заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (договір цесії), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Викладені обставини свідчать про обґрунтованість заяви та наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження - позивача (стягувача) ПАТ «Банк Національний Кредит» у виконавчих листах, що видані Дніпровським районним судом м. Києва 07.05.2017 по справі № 755/9249/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 від 06.05.2011 року - на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСИМУМ» (03057, м. Київ, вул. Желябова, 10а, , МФО: 334851, р/р: ).

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 6, 203, 2015, 509, 510, 512, 514, 516, 626, 627, 628, 1077, 1079 ЦК України,ст.ст. 258-261, 353, 354, 442 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСИМУМ», заінтересовані особи - стягувач ПАТ «Банк Національний Кредит», боржник ОСОБА_2,

про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити позивача (стягувача) ПАТ «Банк Національний Кредит» у виконавчих листах, що видані Дніпровським районним судом м. Києва 07.05.2017 по справі № 755/9249/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Національний Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №15Ф/2011/05-1411/2-1 від 06.05.2011 року - на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАКСИМУМ» (03057, м. Київ, вул. Желябова, 10а, , МФО: 334851, р/р: ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст ухвали складено 05.11.2018.

Суддя В. Шевченко