2/242/39/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради про визнання права на спадок, -

В с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на спадок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на праві приватної власності його батько ОСОБА_2, його мати ОСОБА_3 та його бабуся ОСОБА_4 мають двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 згідно Свідоцтва про право власності на житло № 11858 від 31.05.1996 р., виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 23.07.1996 р. за № 3391.

21.02.2000 р. померла ОСОБА_4М, 19.08.2010 р. померла ОСОБА_3, 14.05.2017 р. помер ОСОБА_2, які приймали спадщину, проте не оформлювали своїх спадкових прав.

Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій видачі свідоцтва про право на спадщину за законом - було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за ним право на спадок за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,75 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що належала померлому батькові ОСОБА_2, який помер 14 травня 2017 р., на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло № 11858 від 31 травня 1996 р., виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 23.07.1996 р. за № 3391.

Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду.

15 грудня 2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року (далі ЦПК України), згідно яких даний нормативний акт викладений у новій редакції.

Відповідно до п. 9 Перехідний положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 08.12.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі, тобто до набрання чинності новим ЦПК України, а тому з урахуванням вказаних Перехідних положень, суд розглядає дану цивільну справу за нормами ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (а.с.13).

ОСОБА_7 10.05.1959 р. уклала шлюб із ОСОБА_2 та взяла прізвище чоловіка (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло № 11858 від 31.05.1996 р., ОСОБА_2 та членам його родини: дружині ОСОБА_3, матері ОСОБА_4, належить на праві власності квартира, розташована за адресою: Донецька область, м.Сенлидове, вул.Глінки, 3/5, що також підтверджується довідкою Селидівського БТІ (а.с.16-19).

ОСОБА_3 померла 19.08.2010 р., ОСОБА_4 померла 21.02.2000 р., ОСОБА_2 помер 14.05.2017 р. (а.с.10,11,14).

ОСОБА_2, відмовився від прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 на користь брата ОСОБА_1 (а.с.15).

Постановою від 27.11.2017 р. ОСОБА_1 у вчинені нотаріальних дій було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно (зі слів спадкоємця оригінал цього документу втрачений) (а.с.8).

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Як вбачається з повідомлення Першої селидівської державної нотаріальної контори, згідно даних Спадкового реєстру після смерті ОСОБА_2, померлого 14.05.2017 р., Другою селидівською державною нотаріальною конторою було заведено 09.11.2017 р. спадкову справу, свідоцтв про право на спадщину не видавалось, заповітів від імені померлого не посвідчувалось.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Таким чином, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2, прийняв спадщину після його смерті, проте свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру отримати не може у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу, тому не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду.

З огляду на вищезазначене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 1216-1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.Берегова, 81, до територіальної громади Селидівської міської ради , розташована за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.К.Маркса, 8, про визнання права на спадок задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: Донецька область, м.Селидове, вул.Берегова, 81право на спадок за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 42,75 кв.м., житловою площею 28,9 кв.м., що належала померлому батькові ОСОБА_2, який помер 14 травня 2017 р., на праві приватної власності згідно Свідоцтва про право власності на житло № 11858 від 31 травня 1996 р., виданого службою приватизації державного житлового фонду виробничого обєднання «Селидіввугілля» та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації 23.07.1996 р. за № 3391.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя