Провадження № 2/521/141/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. У подружжя є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позивача визнала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

28 листопада 1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради був зроблений актовий запис № 628 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1.

Від цього шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23 липня 2003 року, запис №446.

Сімейні відносини фактично припинені, сторони спільно не проживають, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин.

Спору між сторонами щодо місця проживання дитини не встановлено. Дитина на час розірвання шлюбу проживає разом з матір'ю.

Майновий спір сторони погодилися вирішувати в досудовому порядку.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2017 року провадження по цій справі було зупинено до 30 січня 2018 року для примирення, але за закінченням терміну на примирення сторони не примирилися, у зв'язку із чим було поновлено провадження.

При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, а також інтересам дитини.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Враховуючи, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України), суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу.

Видатки по оплаті державного мита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає за необхідне покласти на позивача.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського Приморської райадміністрації виконкому Одеської міськради 28 листопада 1998 року, актовий запис № 628, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС витрати по сплаті державного мита покласти на ОСОБА_1, ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого воно, після набрання ним законної сили, є підставою для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 31 січня 2018 року

СУДДЯ Гуревський В.К.