АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ справи: 759/1122/17-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/868/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі -Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року,

встановила:

у січні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, які були стягнуті з відповідача на її користь рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 липня 2008 року, посилаючись на те, що аліменти було стягнуто в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., однак на теперішній час вказаних коштів недостатньо для утримання дитини.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року позов було задоволено, збільшено розмір аліментів з 500 грн. до 1200 грн..

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п 8 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII Апеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 липня 2008 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Позивач зазначала, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі був визначений у розмірі 500 грн. станом на 2008 року, однак наразі вартість життя підвищилась, вказаних грошових коштів недостатньо для гармонійного розвитку малолітньої доньки.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року позов було задоволено, збільшено розмір аліментів з 500 грн. до 1200 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати дитину, а розмір аліментів, визначений за рішенням суду у розмірі 500 грн. є недостатнім та меншим від мінімального розмірі аліментів на дитину відповідного віку. Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 180-182, 192 СК України.

У своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що судом безпідставно було підвищено розмір аліментів, розмір стягнутих аліментів є непомірно завищеним, а витрати, на які посилається позивач, є додатковими, однак з позовом про стягнення таких витрат в порядку ст. 185 СК України ОСОБА_2 не зверталась. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 30 березня 2007 року по 25 грудня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 липня 2008 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно.

Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, 08 липня 2017 року набрали чинності зміни до СК України внесені на підставі Закону України № 2037-19 від 17 травня 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають значення для справи. Частиною 2 даної статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року у розмірі 1860 грн., з 01 липня 2018 року в розмірі 1944 грн., з 01 грудня 2018 року - 2027 грн.

Враховуючи викладене, доводи апелянта про те, що сплата аліментів у розмірі 500 грн. є достатньою для утримання дитини, є безпідставними, оскільки законом встановлено мінімальний розмір аліментів - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом першої інстанції вірно було взято до уваги те, що відповідач працевлаштований та отримує заробітну плату. З наданої відповідачем довідки вбачається, що він працює водієм у приватному підприємстві «Шостінтербуд» та розмір його заробітної плати після відрахувань становить 3 450 грн., а тому підстави вважати, що сплата аліментів в розмірі 1 200 грн., що становить близько 1/3 частини офіційного заробітку відповідача, призведе до погіршення матеріального стану ОСОБА_3 або його малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка також перебуває на його утриманні, відсутні.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що відповідач є працездатною особою та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному розмірі.

Враховуючи вартість життя та забезпечення соціально-побутових потреб дитини, її навчання та здоров'я, розмір аліментів, встановлений судом першої інстанції, на думку колегії суддів, є справедливим.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 30 січня 2018 року.

Головуючий

Судді