Справа № 324/1580/18
Провадження № 2/324/762/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Каретник Ю.М.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначила про те, що вона та відповідач 14.07.2011 року уклади шлюб. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами постійно виникають сварки, немає поваги та взаєморозуміння. Тому позивач збереження шлюбу вважає неможливим та просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Ткаченко».

Про місце, дату і час проведення підготовчого засідання у справі сторони повідомлені належним чином.

У підготовче засідання позивач не зявилась, однак надала до суду письмову заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить розглядати справу за її відсутності і не надавати сторонам строк для примирення, не заперечує проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

Відповідач також не зявився у підготовче засідання, але надав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності і не надавати сторонам строк для примирення, не заперечував проти ухвалення рішення у підготовчому засіданні.

У звязку із заявами сторін про проведення підготовчого засідання за їх відсутності на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

Так, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС №094596 від 14.07.2011 року. Від подружнього життя сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС №189417 від 11.01.2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно із ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сімю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом зясовано, що волевиявлення позивача, яка наполягає на задоволенні позову, і відповідача, який позов визнав, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу.

За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їхньої дитини, що має істотне значення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд встановив, що сторони не мають пільг зі сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір».

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача суд стягує на користь позивача 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 352,40 грн. згідно із квитанцією №17 від 03.09.2018 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України суд, враховуючи визнання відповідачем позову саме у підготовчому судовому засіданні, повертає позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у сумі 352,40 грн. згідно із квитанцією №17 від 03.09.2018 року.

Розглядаючи вимоги позивача щодо стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу, суд визнає їх не обґрунтованими і не доведеними належними та допустимими доказами, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Натомість, у порушення вказаних вимог позивачем не було надано до суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, ні у тексті позовної заяви, ні у тексті наданого позивачем договору про надання правової допомоги № 31 від 03.09.2018 року, ні у квитанції від 03.09.2018 року відповідні відомості також не зазначені.

Наведене свідчить про недоведеність позивачем понесених нею витрат на професійну правничу допомогу і, у звязку з цим, про відсутність підстав для їх стягнення з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 109,110, 111, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76-83, 133, 137, 141, 197-200, 206 ч.4, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 268, 273,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пологівського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №24, між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Різниченко) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «Ткаченко».

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з державного бюджету 50% судового збору, який був сплачений 03.09.2018 року згідно із квитанцією №17 від 03.09.2018 року на суму 704,80 грн. і який був перерахований на рахунок 8236, отримувач: УК у Пологівському районі, код отримувача 37964024, банк отримувача: 899998 Казначейство України, тобто 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 50% судового збору, який був сплачений 03.09.2018 року згідно із квитанцією №17 від 03.09.2018 року на суму 704,80 грн., тобто 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: