Справа № 466/6328/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«18» жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

при секретарі Павлишин К.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 районна адміністрація Львівської

міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної адміністрації Львівської міської ради про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобовязання до зняття з реєстрації,

у с т а н о в и в:

06 серпня 2018 року ОСОБА_1 предявила в суд позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районної адміністрації Львівської міської ради про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням та зобовязання до зняття з реєстрації.

Як на підставу своїх вимог зазначала, що вона зареєстрована та проживає разом з своєю донькою ОСОБА_4, онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1.

Вона, позивач, є одноособовим власником вказаної квартири, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01 червня 1995 року.

Вказана квартира складається з трьох кімнат та кухні з комунальними вигодами, загальна площа квартири становить 62,5 кв.м.

Згідно довідки, виданої ОСББ «Наталя» з місця проживання про склад сімї і прописки № 497 від 11 липня 2018 року, в даній квартирі, крім неї, доньки та двох онуків, також є зареєстрованим її син ОСОБА_2, який є відповідачем по справі.

В 2009 році її син ОСОБА_2 поїхав на схід України та з того часу додому не зявляється, в спірній квартирі не проживає без поважних причин.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі підтверджується актами ОСББ «Наталя» від 03 січня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, від 20 липня 2018 року та це також можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_6

Порушення її конституційних прав, як власника квартири, через реєстрацію місця проживання у належній їй квартирі особи, яка не проживає та не користується нею, полягає в наступному.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди.

Згідно ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. З «Правил реєстрації місця проживання», реєстрація та зняття з реєстрації місця проживання здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради або сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено).

Відповідно до п. 4.36 «Положення про ОСОБА_3 районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 року № 977 «Про затвердження Положень про районні адміністрації Львівської міської ради та їх структур», до компетенції ОСОБА_3 районної адміністрації належить здійснення реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2, не є співвласником належної їй квартири, на протязі тривалого часу він в ній не проживає, а тому втратив право користування даним житловим приміщенням.

Крім цього, внаслідок безпідставної реєстрації відповідача в квартирі АДРЕСА_2, вона не має можливості оформити субсидії, змушена оплачувати надмірні нарахування за комунальні послуги, водопостачання, електро- та газозабезпечення квартири. Також, вона не має можливості вільно, на власний розсуд володіти та розпоряджатися своєю квартирою, чим грубо порушуються її права.

З огляду на такі факти, просить ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою № 29 в будинку №10 по вул. Г.Мазепи у м. Львові, та зобовязати ОСОБА_3 районну адміністрацію Львівської міської ради зняти його з реєстрації за адресою вищевказаної квартири.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 18 жовтня 2018 року о 16.30 год. позивач ОСОБА_1 не зявилась, хоч про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, та подала до суду заяву, зі змісту якої убачається, що вона просить розглядати справу без її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не зявились повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому порядку, та не надіслали до суду відзиву чи письмового заперечення на позовну заяву.

За згодою представника позивача ОСОБА_1 та у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання 18 жовтня 2018 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини, права та обовязки сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засідання встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає разом з своєю донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, онуками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, в квартирі АДРЕСА_3.

Позивач ОСОБА_1 є одноособовим власником вищевказаної вказаної квартири, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 01 червня 1995 року.

Вказана квартира складається з трьох кімнат та кухні з комунальними вигодами, загальна площа квартири становить 62,5 кв.м.

Згідно довідки, виданої ОСББ «Наталя» з місця проживання про склад сімї і прописки № 497 від 11 липня 2018 року, в даній квартирі, крім позивача, її доньки та двох онуків, також є зареєстрованим її син ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, який є відповідачем по справі.

В 2009 році відповідач ОСОБА_2 поїхав на схід України та з того часу додому не зявляється, в спірній квартирі не проживає без поважних причин.

Факт непроживання відповідача ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі підтверджується актами ОСББ «Наталя» від 03 січня 2017 року, від 01 серпня 2017 року, від 20 липня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_1 також не вносить жодних коштів за утримання квартири, не оплачує коштів за житлово-комунальні послуги тощо.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є підставним та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування квартирою №29 в будинку №10 по вул. Г.Мазепи в м. Львові.

Зобовязати ОСОБА_3 районну адміністрацію Львівської міської ради зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з реєстрації за адресою: м Львів, АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_7