Ухвала

22 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 352/1757/15-ц

провадження № 61-45502ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Мартєва С. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, за участю третіх осіб: Національного банку України, ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2018 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла зазначена касаційна скарга з пропуском строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження судових рішень закінчився 05 лютого 2018 року, а касаційну скаргу направлено до Верховного суду 08 жовтня 2018 року.

У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у зв'язку з тим, що повний текст рішення суду апеляційної інстанції особа, яка подала касаційну скаргу, отримала 26 вересня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У разі пропущення строку з причин, визнаних поважними, суд за заявою особи, яка подала касаційну скаргу, може поновити цей строк (стаття 390 ЦПК України).

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки на їх підтвердження не надано доказів.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2018 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ю. Мартєв