Номер провадження: 22-ц/785/6677/18
Номер справи місцевого суду: 519/654/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

за участю секретаря: Ткачука В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 на рішення Южного міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року, -

встановив:

25 серпня 2017 року позивач звернувся до Южного міського суду Одеської області з уточненим позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.07.2011 року ОСОБА_2 надав у борг ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 9000 доларів США з зобовязанням повернути за першою вимогою з виплатою 3% від суми боргу щомісячно. В звязку з невиконанням відповідачами вищевказаних зобовязань, станом на 17.01.2017 року утворилась заборгованість ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 перед позивачем, яка складає 9000 доларів США основного боргу, 17820 доларів США заборгованість по відсотках за договором позики, а всього 26820 доларів США, що в еквіваленті станом на дату подачі позову складає 743450 грн. Позивач просить стягнути заборгованість та судовий збір в солідарному порядку.

Рішенням Южного міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області 28.09.1995 року, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_2, виданий Южненським МС ГУДМС України в Одеській області 08.06.2013 року, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_3, виданий Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 27.09.1996 року, проживаючого Россія, Краснодарський край, Калининський район, ст.Новониколаевська, вул. Нахімова, 42, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_4, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, за договором позики від 15.07.2011 року суму заборгованості в розмірі 9000 доларів США, що в еквіваленті станом на 17.05.2018 року складає 235 873,53 грн., заборгованість по відсоткам в розмірі 17820 доларів США, що в еквіваленті станом на 17.05.2018 року складає 467 029,59 грн.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 7434,50 грн.

В іншій частині відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Южного міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення коштів, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір, сплачений при апеляційному оскарженні.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що між ОСОБА_8В та ОСОБА_3Л, ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір позики, у звязку з невиконанням якого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню, оскільки, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобовязання або зміна його умов не допускається.

Разом з тим, відмовляючи у частині позовних вимог ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що вимоги позивача про стягнення судового збору з відповідачів не підлягають солідарному стягненню, а в рівних частках, оскільки солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З таким висновком районного суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Апеляційним судом встановлено,що 15.07.2011 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 була написана та передана ОСОБА_2 розписка про отримання від ОСОБА_2 9000 (девять тисяч) доларів США із зобовязанням повернути за першою вимогою з виплатою трьох відсотків від суми боргу щомісячно, оригінал якої міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.75).

Таким чином,між ОСОБА_2 з однієї сторони та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з іншої сторони був укладений договір позики.

Предметом забезпечення виконання зобовязання виступила квартира за адресою: Одеська область, м.Южний, вл. Будівельників, 21/36, яка належить ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с.75).

Під час укладання договору позики відповідач ОСОБА_4 перебував у шлюбі з Маляр та змінив прізвище на «Маляр», та після розірвання шлюбу 12.04.2013 року змінив прізвище на «Федяєвський», що підтверджується копією трудової книжки, яка міститься в матеріалах справи.

Позивач неодноразово звертався до відповідачів з вимогою про повернення суми відсотків. З вимогою про повернення повної суми боргу позивач звернувся до відповідача ОСОБА_5 28.07.14 року, до відповідача ОСОБА_3 - 26.08.2014 року, до відповідача ОСОБА_4 01.09.2014 року, що підтверджується самою розпискою в якій зазначено про відстрочку виконання зобовязання по даній розписці. Однак відповідачі борг повертати відмовились, мотивуючи це відсутністю коштів, та до теперішнього часу борг позивачу не повернули. Крім того вимога відповідачів відстрочити виконання зобовязання за договором позики свідчить про неповернення повної суми боргу відповідачами.

Таким чином сума заборгованості за договором позики від 15.07.2011 року становить 9000 доларів США, відсотки 17820 доларів США, а загальна сума заборгованості становить 26820 (9000 + 17820) доларів США.

Офіційний курс НБУ долару США станом на 17.05.2018 року становить за 1 долар 26,20817 грн., тобто сума боргу за договором позики від 15.07.2011 року становить 9000 доларів США х 26,20817 = 235 873,53 грн., відсотки 17820 доларів США х 26,20817 = 467 029,59 грн.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з ч.1, ч.5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог.

Доводи апелянта про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не можуть відноситися до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскільки гроші вони не отримували та не користувалися ними, апеляційний суд вважає необґрунтованими, та такими, що не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки факт укладення ними договору позики підтверджується їхніми письмовими розписками і не спростовується усними поясненнями.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, апеляційний суд Одеської області прийшов до висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 Георгійовича залишити без задоволення.

Рішення Южного міського суду Одеської області від 17 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 02 листопада 2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12