Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1519/15-ц Головуючий у 1-й інст. Романюк Ю. Г.
Категорія 72 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу № 285/1519/15-ц за заявою Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року, ухвалено під головуванням судді Романюк Ю.Г. в м. Новоград-Волинський,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року Новоград-Волинський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. В обґрунтування заяви зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2 і після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) площею 3,0182 га, що знаходиться на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району. 01.07.2003 року на ім'я ОСОБА_2 видано державний акт № НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку площею 3,0182 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Токарівської сільської ради. ОСОБА_2 на момент смерті проживала та була зареєстрована у с. Кам'янка, разом з нею за місцем проживання протягом шести місяців та на день смерті були зареєстровані та проживали сини: ОСОБА_3, який згідно актового запису про смерть від 20.09.2007 року № 12 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_4, який згідно актового запису про смерть від 23.10.2005 року № 24 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року. До нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, тому є підстави для визнання спадщини відумерлою.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора задоволено повністю. Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2, що відкрилась після її смерті, та складається із земельної частки (паю) площею 3,0182 га, що розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району, вартістю 110265 грн. 24 коп. Передано земельну частку (пай) площею 3,0182 га у власність територіальної громади Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви Новоград-Волинського міжрайонного прокурора. На обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що воно є незаконним у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. При ухваленні судового рішення суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняв, але не встиг оформити свої права син померлої - ОСОБА_3, який є батьком апелянта - ОСОБА_1 А тому, остання, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого батька.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву та визнаючи спадщину відумерлою, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки після смерті спадкодавця ОСОБА_2 ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, то така спадщина має бути визнана відумерлою за правилами ст.1277 ЦК України.

Проте з таким висновком суду першої повністю погодитися не можна виходячи з наступного.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 234 ЦПК України ( в редакції на час ухвалення судового рішення) справи про визнання спадщини відумерлою суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2004 року померла ОСОБА_2

Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 01 липня 2003 року, ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 3,0182 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищезазначене положення норм цивільного закону, суд першої інстанції правильно встановив, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,0182 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області.

Разом з тим, виснокок суду першої інстанції про те, що у встановленому законом порядку та у встановлений строк ніхто не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 суперечить вимогам закону та обставинам справи.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця.

Відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України.

Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Документом, що підтверджує місце відкриття спадщини, може бути свідоцтво органів РАЦС про смерть, якщо останнє постійне місце проживання і місце смерті спадкодавця збігаються, довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, а також запис у будинковій книзі. Якщо місце проживання померлого невідоме, доказом місця відкриття спадщини буде документ про місцезнаходження належного йому майна (нерухомого, а за його відсутності - рухомого).

З довідки Токарівської сільської ради №260 від 02.03.2015 року на яку прокурор посилався в позовній заява та яка міститься в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1. Разом з нею протягом шести місяців до дня смерті і на момент смерті в будинку був зареєстрований син ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Також разом з нею протягом шести місяців до дня смерті і на момент смерті в будинку без реєстрації проживав син ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Отже, ОСОБА_3 в розумінні ст.1270 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_2

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України).

Зважаючи на викладене, право на спадщину є майновим правом спадкоємця, юридичний факт виникнення якого пов'язаний з часом її прийняття, неотримання ж свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця такого права.

ОСОБА_1 оскаржуючи рішення суду в апеляційному порядку зазначала, що вона є спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_3, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, але не оформив свої спадкові права. Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2017 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3

За правилами ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки ОСОБА_3 у визначений законом строк прийняв спадщину післ смерті матері ОСОБА_2, але не оформив свої права, право на спадщину перейшло до ОСОБА_1, як спадкоємниці першої черги.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.09.2017 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_3

Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу від 15.11.2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,0182 га, яка розташована на території Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області ( яка належала ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_5 року, спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права), у зв'язку з тим, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26.05.2015 року спадщина визнана відумерлою.

Із вищевказаних доводів апеляційної скарги та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємницею першої черги після смерті батька ОСОБА_3, який прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2, що свідчить про спір про право.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції викладеного не врахував, не з'ясував фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не встановив чи є спадкоємці після померлої ОСОБА_2 чи особи, які вчинили будь-які дії для прийняття спадщини та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, ( в редакції на час ухвалення судового рішення) якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суд першої інстанції не звернув уваги на наявність спору про право та помилково розглянув заяву в окремому провадженні.

Згідно з ч.1 ст.377 ЦПК України апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції та залишає заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою без розгляду.

Залишення заяви про визнання спадщини відумерлою без розгляду не позбавляє заявника права подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 26 травня 2015 року скасувати.

Заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді