22-ц/775/107/2018(м)
Категорія 55 Головуючий у 1-й інстанції Іванченко А.М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді - Мальцевої Є.Є.

суддів - Мироненко І.П., Баркова В.М.,

секретар - Брежнєв Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, про визнання бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірною, зацікавлені особи: ПАТ «Азовзагальмаш», Іллічівський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу, постановлену Іллічівським районним судом міста Маріуполя Донецької області 07 листопада 2017 року у місті Маріуполі Донецької області,

В С Т А Н О В И Л А:

В інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі довіреності до суду звернувся представник ОСОБА_2 зі скаргою про визнання бездіяльності Департаменту примусового виконання рішення Міністерства юстиції України (далі Департамент) неправомірною та зобов'язання останнього вчинити дії щодо прийняття рішення про приєднання виконавчих документів до зведеного виконавчого провадження, що перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконанні Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції (далі Іллічівський ВДВС) перебувало зведене виконавче провадження №47222636 щодо виконання 727 виконавчих документів до одного боржника ПАТ «Азовзагальмаш», у тому числі 500 виконавчих документів, пов'язаних з трудовими відносинами на загальну суму 7 210 079 грн., в тому числі про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в сумі 32395,35 грн., ОСОБА_5 середній заробіток в сумі 8119,07 грн., ОСОБА_6 середній заробіток в сумі 21551,13 грн., ОСОБА_7 середнього заробітку в сумі 29308,54 грн., ОСОБА_8 середнього заробітку в сумі 34419,76 грн., інтереси яких від представляє. Під час проведення виконавчих дій державним виконавцем були проведені всі виконавчі дії, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон України), крім реалізації арештованого майна, оскільки, відповідно до Наказу Мінюсту №656/5 від 16.04.14р. «Про проведення експерименту із запровадження порядку реалізації арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів», яка проводилась в усіх областях України, крім Донецької та Луганської областей. Також державним виконавцем було встановлено нове місце реєстрації боржника: м. Київ, вул. Пожарського, 4 прим.63. Тому, протягом часу з 26.02.2016р. по 04.03.2016р. ним були прийняті постанови про закінчення виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадженням по виконанню 727 виконавчих документів з підстав п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та направлено їх 14.03.2016р. до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі Департамент ДВС) для вирішення питання щодо подальшого виконання. На його звернення від 19.03.2016р. та 06.04.2016р. Департамент ДВС не надав відповіді щодо рішення за результатами розгляду питання про подальше виконання зведеного виконавчого провадження №48629225. Тому вважає, що бездіяльність Департаменту ДВС щодо неприйняття рішення з питання подальшого виконання виконавчих документів №264/3601/15-ц, 264/3889/15-ц, 264/3600/15-ц, 264/4677/15-ц, 264/6466/15-ц про стягнення з боржника ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_3 середнього заробітку за час затримки розрахунку і заборгованості зі сплати заробітної плати, є неправомірною і просить визнати цей факт та зобов'язати прийняти рішення щодо приєднання вищевказаних виконавчих документів до зведеного виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні ВПВР Департаменту ДВС.

В ході судового розгляду справи за заявою ОСОБА_2 скарга в частині вимог стягувачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишена без розгляду, в зв'язку з повним виконанням боржником своїх зобов'язань за виконавчими документами.

Разом з тим в зв'язку з невиконанням зобов'язань до ОСОБА_3, скаржник уточнив заявлені вимоги та просив визнати бездіяльність Департаменту ДВС щодо неприйняття рішення про подальше виконання виконавчого листа №264/4677/15-ц про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн., неправомірною з тих підстав, що постанова про закінчення виконавчого провадження в судовому порядку не скасовувалась і є чинною. Лист Департаменту ДПС №20.1-6583-0-32-16/20 від 19.04.2016р. не є рішенням, сторонам виконавчого провадження не спрямовувалось та є необґрунтованим, оскільки усі 727 постанов про закінчення виконавчого провадження затвердженні заступником начальника Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ і на момент направлення всіх виконавчих документів існували підстави підвідомчості Департаменту ДВС, передбачених п.2 ч.1 ст.21 Закону України «Про виконавче провадження», так як сума зобов'язання становила 39 164 844 грн. Крім того, за результатами перевірки дії державного виконавця Іллічівського ВДВС по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження визнані такими, що відповідають вимогам вказаного Закону України, про що 20.04.2016р. начальником Управління ДВС Головного ТУЮ у Донецькій обл. прийнята постанова №1.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 07 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, - задоволено.

Визнано неправомірною бездіяльність Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо неприйняття рішення з питання подальшого виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» сум боргу, до складу якого входить виконавчий лист №264/4677/15-ц, виданий 04.12.2015р. Іллічівським районним судом м. Маріуполя про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_3

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом не прийнято до уваги, що відповідно до вимог інструкції з організації примусового виконання рішень від 29.09.2016 року № 2832/5 (далі - Інструкція) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада юстиції, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верхової Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів АРК, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; також рішення, сума зобов'язання за якими становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

Пунктом 3.5.3 Інструкції визначено, що виконавчі провадження, які перебувають на виконанні у територіальних відділах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішень Департаменту ДВС та територіальних відділів ДВС в установленому Розділом ІV Інструкції.

Розділом ІV Інструкції визначено порядок передачі виконавчих проваджень від одного відділу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого.

В даному випадку, державним виконавцем Іллічівського районного відділу ДВС м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції 05.10.2016 р.). Попередньою редакцією ЗУ « Про виконавче провадження» не передбачено передачу виконавчого провадження (матеріалів виконавчого провадження), або матеріалів виконавчого провадження від одного відділу ДВС до іншого, а лише з тих підстав, та у порядку, встановленому п.10 ч.1 ст. 49 Закону.

Представник також посилався на те, що державний виконавець зобов'язаний вживати усіх передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, як передбачено нормами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, утому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Отже, на думку заявника, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем були застосовані усі правомірні вимоги до боржника, які передбачені чинним законодавством, тому підстав для задоволення скарги щодо бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України немає.

У відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_3, представників заінтересованих осіб - боржника ПАТ «Азовзагальмаш», Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, які були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Пуссар Н.В., яка просила задовольнити апеляційну скаргу, заперечення представника стягувача ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що 23.12.2015р. заступником начальника відділу Іллічівського ВДВС Зайцевою І.Ю. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №264/4677/15-ц, виданим 04.12.2015р. Іллічівським районним судом про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн. (а.с.18).

11.02.2016р. до Іллічівського ВДВС надійшло повідомлення боржника про зміну юридичної адреси ПАТ «Азовзагальмаш»: 02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд.4 прим.63 (а.с.69-70).

У відповідності до п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби.

26.02.2016р. старшим державним виконавцем Іллічівського ВДВС Зайцевою І.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №264/4677/15-ц про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_3 середнього заробітку в розмірі 32 395,35 грн. на підставі п. 10 ч.1 ст.49 Закону України. Підставою закінчення виконавчого провадження стало те, що під час виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з боржника сум боргу Іллічівським ВДВС були проведені всі дії, передбачені законодавством, крім примусової реалізації арештованого майна. Тому державний виконавець дійшов висновку про необхідність направлення виконавчих документів для виконання за місцем реєстрації підприємства - боржника ПАТ «Азовзагальмаш»: м. Київ, вул. Пожарського, 4, прим.63. та реалізації описаного та арештованого майна. Для вирішення цього питання зведене виконавче провадження №47222636 направлено до Департаменту ДВС (а.с.19,69-84).

14.03.2016р. на адресу Департаменту ДВС було направлено 727 виконавчих документів разом з матеріалами зведеного виконавчого провадження, в тому числі виконавчий документ стягувача, для прийняття рішення щодо подальшого їх виконання, відповідно до п.3.8.7 Інструкції, зазначено, що на виконані ВПВР Департаменту ДВС знаходяться виконавчі провадження про стягнення коштів з ПАТ «Азовзагальмаш» (а.с.59-68).

Листом від 19.04.2016р. Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС за підписом заступника директора Департаменту - начальника відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Крайчинського С.С. на адресу Управління ДВС Головного ТУЮ у Донецькій обл. повернув 727 виконавчих документів разом з матеріалами виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш», в зв'язку з порушенням вимог розділу VІ Інструкції, оскільки передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС - за рішенням начальника цього відділу щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах ДВС та виконавчих групах, утворених при цих органах (а.с.58).

Суд першої інстанції також зауважив, що Департаментом ДВС не було надано такого рішення, що відповідає закону, щодо процедури подальшого виконання зведеного виконавчого провадження про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» сум боргу. Тому суд дійшов висновку про те, що фактично Департамент ДВС прийняв рішення щодо передачі до ВПВР Департаменту ДВС направленого на його адресу Іллічівським ВДВС зведеного виконавчого провадження, оскільки його повернення було здійснено безпосередньо відділом примусового виконання рішення Департаменту ДВС.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.21 Закону України на відділ примусового виконання рішення Департаменту ДВС МЮУ покладається виконання рішень, за якими: сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті. За нормою ч.3 вказаної статті інші виконавчі провадження, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, можуть передаватися до відділів примусового виконання рішення в установленому Міністерством юстиції України порядку.

Обставинами справи підтверджується, що сума боргу за зведеним виконавчим провадження до боржника ПАТ «Азовзагальмаш» перевищувала десять мільйонів гривень. Отже, є правильним висновок суду про те, що виконання вказаного зведеного виконавчого провадження підвідомче ВПВР Департаменту ДВС.

При цьому дії державного виконавця Іллічівського ВДВС щодо закінчення зведеного виконавчого провадження за п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та направляння його до Департаменту ДВС в повному обсязі узгоджуються з нормою ст.21 цього Закону та не суперечать п.3.8.7. Інструкції. Такий висновок начальника Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснений під час перевірки законності дотримання державним виконавцем вимог чинного законодавства України при здійсненні виконавчих дій по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження №47222636, про стягнення заборгованості з ПАТ «Азовзагальмаш» .

Врахувавши наведене, суд першої інстанції правильно вирішив скаргу.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду обставинам справи у зв'язку із тим, що саме державним виконавцем у порушення закону було направлено виконавче провадження до відділу ПВР Департаменту ДВС, тому немає підстав для визнання дій (бездіяльності) Департаменту незаконними, не спростовують висновків суду, оскільки не ґрунтуються на нормах права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.26 Закону України державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пред'явлення виконавчого документу до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Частиною 4 вказаної статті передбачено право стягувача на оскарження постанови державного виконавця про відмову у відкриття виконавчого провадження.

Відділом ПВР Департаменту ДВС, яке є структурним підрозділом Департаменту ДВС, фактично було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за зведеним виконавчим провадження, проте нормами Закону України не передбачена відмова у вигляді листа. Таким чином недотримання вимог ст.26 Закону України, щодо прийняття відповідного рішень, порушує права стягувача на його оскарження.

Відтак, оскільки факт бездіяльності по примусовому виконанню рішення Іллічівського суду м.Маріуполя про стягнення грошової суми на користь ОСОБА_3 доведений матеріалами справи, то судом за результатом розгляду скарги ухвалено правильне рішення, що відповідає закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 , 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2018 року.

Судді :

Є.Є. Мальцева

І.П. Мироненко

В.М. Барков