Справа № 185/415/18
Провадження № 2/185/1301/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 жовтня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Кривозуб А.А., позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 їх представника адвоката ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Павлограда цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб), треті особи ОСОБА_6, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи в наслідок дорожньо-транспортної пригоди

В С Т А Н О В И В

22.01.2018 р. та 30.01.2018 р. позивачі звернулися до суду з позовами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб, треті особи ОСОБА_6, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до яких просили стягнути з відповідача на користь кожного з позивачів по 500000,00 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб, на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовів позивачі посилися на те, що 23.11.2016 року приблизно о 16.50 год., водій ОСОБА_6, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, який належить ТОВ «Катеринославхліб», рухався по проїзній частині вул. Полтавська у м. Павлоград Дніпропетровської області від вул. Степового Фронту у напрямку вул. Дніпровської. Рухаючись по зазначеній проїзній частині автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за перехрестям з вул. Озерною по ходу його руху. В даний час проїзну частину вул. Полтавська по зазначеному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля НОМЕР_1 у темпі кроку перетинав пішохід ОСОБА_7 У ході подальшого руху водій ОСОБА_6 виїхав на пішохідний перехід та в цей же день о 16.50 год. допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7, внаслідок чого пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких останній помер. За фактом дорожньо-транспортної пригоди Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області було порушено кримінальне провадження за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. ОСОБА_6 було оголошено підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В судовому засіданні ОСОБА_6 повністю визнав свою провину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вироком Павлоградського міськрайонного суду від 28.09.2017 року ОСОБА_8 було визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України, та на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування основного та додаткового покарання. Звільнення від відбування основного та додаткового покарання у зв'язку із застосуванням амністії щодо ОСОБА_6 не є реабілітуючою підставою. 23.11.1985 р. гр. ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_7. Від цього шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, й донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній онук - ІНФОРМАЦІЯ_3. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила смерть - ОСОБА_7 позивачам була завдана моральна шкода, оскільки вони: втратили близького людину з котрою проживали дружньою сім'єю багато років; ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували на його утриманні; позивачі перенесли стрес та сильні моральні переживання внаслідок втрати близької людини; вони постійно перебувають у напруженому психічному стані, адже думки про смерть близької людини не залишають їх до теперішнього часу; вони не мають впевненості в своєму майбутньому, що завдає додаткових тяжких моральних страждань, а також смерть ОСОБА_7 потягла за собою порушення нормальних життєвих зв'язків позивачів, змінився ритм їх життя, для поновлення якого їм необхідні додаткові зусилля. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника наземного транспортного засобу була застрахована у ПАТ «СК«ПЗУ Україна», котра сплатила ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди заподіяної смертю фізичної особи страхові виплати у розмірі 5800,00 грн. Враховуючи вищенаведене позивачі вимушені звернутися з позовами до суду, для відшкодування моральної шкоди, завданої їм в наслідок ДТП, в наслідок якої померла їх близька людина(батько, чоловік).

Позивачі та їх представник в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі, та просили суд позови задовільнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що заявлений розмір моральної шкоди є необґрунтованим, та доказів щодо спричинення позивачам моральної шкоди не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи, пояснення позивачів та їх представника, пояснення представника відповідача, та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом при дослідженні матеріалів справи, встановлено, що 23.11.2016 року приблизно о 16.50 год., водій ОСОБА_6, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1, який належить ТОВ «Катеринославхліб», рухався по проїзній частині вул. Полтавська у м. Павлоград Дніпропетровської області від вул. Степового Фронту у напрямку вул. Дніпровської. Рухаючись по зазначеній проїзній частині автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого за перехрестям з вул. Озерною по ходу його руху. В даний час проїзну частину вул. Полтавська по зазначеному нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля НОМЕР_1 у темпі кроку перетинав пішохід ОСОБА_7 У ході подальшого руху водій ОСОБА_6 виїхав на пішохідний перехід та в цей же день о 16.50 год. допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7, внаслідок чого пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких останній помер. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області 28.09.2017 гр. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та на підставі п. «а» ст. 1, ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнено від відбування основного та додаткового покарання.(а.с.15-17). Гр. ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.14).

Гр. ОСОБА_1 перебувала у шлюбних відносинах з гр. ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.(а.с.9). Від цього шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.10), й донька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження(а.с.11), та копією свідоцтва про шлюб, відповідно до якого у змінилося прізвище позивача з ОСОБА_2 на прізвище ОСОБА_2.(а.с.12).

Гр. ОСОБА_1 страховою компанією ПАТ «СК«ПЗУ Україна» відшкодовано моральну шкоду за ДТП, яке мало місце 23.11.2016 року, у розмірі 5800,00 грн.(а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч.ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача, тобто з ТОВ "Катеринославхліб" необхідно стягнути моральну шкоду, в розмірі по 200000,00 грн. на користь кожного з позивачів, оскільки судом встановлено, що позивачі є родичами фізичної особи, яка померла в наслідок ДТП в розумінні положень ч. 2 ст. 1168 ЦК України, також судом встановлено, що представник відповідача в судовому засіданні заперечував лише проти розміру моральної шкоди зазначеної в позовах, а тобто суд приходить до висновку, що представник відповідача частково визнав позовні вимоги проте не визначився в розмірі на який він погоджується, також суд ставиться критично до показів представника відповідача в частині, того, що позивачі не надали доказів щодо спричинення їм моральної шкоди, оскільки суд враховуючи ступінь родинних, сімейних зв'язків позивачів з фізичною особою, яка померла в наслідок ДТП, їх моральний та психологічний стан після втрати близької людини, що визнається виходячи із положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України, а також те, що члени сім'ї померлого знаходились частково або повністю на його утриманні, то позивачі зазнали вагомих душевних страждань, у зв'язку з протиправною поведінкою щодо їх члена сім'ї, також суд вважає за потрібним визначити такі суми відшкодування моральної шкоди, а саме стягнути з відповідача, як власника транспортного засобу за допомогою якого здійснилося ДТП, і як наслідком якого стала смерть фізичної особи, по 200000,00 грн. а не по 500000,00 грн. на кожного з позивачів, оскільки цієї суми буде достатньо для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, але оскільки позивачі у своїх позовах не заявляли таких позовних вимог як відшкодування судових витрат, проте держава в особі суду поніс витрати на розгляд справи, тому суд приходить до висновку, що судові витрати потрібно покласти на відповідача.

Керуючись ст. 76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб", треті особи ОСОБА_6, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи в наслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб" () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2) відшкодування моральної шкоди в сумі 200000.00 (двісті тисяч) гривень, без урахування утримання податку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб" () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) відшкодування моральної шкоди в сумі 200000.00 (двісті тисяч) гривень, без урахування утримання податку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб" () на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4) відшкодування моральної шкоди в сумі 200000.00 (двісті тисяч) гривень, без урахування утримання податку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринославхліб"() на користь Держави на судовий збір в сумі 9000.00 гривень.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається Дніпровському апеляційному суду.

Повний текст рішення суду складено 01 листопада 2018 року.

Суддя: В. О. Головін