Справа № 524/5205/17
Провадження №2/524/250/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Кривич Ж.О.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук у цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на ? частку будинку,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позовні вимоги ОСОБА_3 мотивувала тим, що з листопада 2002 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Під час перебування в шлюбі, 05.11.2007 року вони придбали в житловий будинок з господарськими будівлями № 49 по вулиці Некрасова у м. Кременчуці Полтавської області. Право власності на квартиру було зареєстровано на ОСОБА_2. Просить суд визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав; зазначав, що хоча будинок і придбано у шлюбі, але за рахунок його зусиль. Висловлював намір залишити будинок дітям сторін.

Ухвалою судді від 19.09.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.09.2017 року заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на спірний житловий будинок.

Ухвалою суду від 20.09.2017 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як вбачається з матеріалів справи, з листопада 2002 року сторони перебували у шлюбних відносинах. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 24.04.2017 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Під час перебування в шлюбі, 05.11.2007 року сторони придбали житловий будинок з господарськими будівлями № 49 по вулиці Некрасова у м. Кременчуці Полтавської області на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 (а.с. 55). Право власності на квартиру було зареєстровано на ОСОБА_2, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4902275 від 05.11.2007 року (а.с. 56).

Згідно звіту оцінки майна ФО-П ОСОБА_8 від 28.11.2017 року ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по вул.. Некрасова, 49 у м. Кременчук, складає 1 103 546 грн. 00 коп. (а.с. 108-129).

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України визначено, що об?єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За правилами ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частина 3 ст. 368 ЦК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об?єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України (ст. 68 СК України).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Спосіб та порядок поділу спільного сумісного майна подружжя зазначені в ст. 71 СК України.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Пунктами 22, 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: житлові будинки, квартири та транспортні засоби тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею всі документально підтвердженні судові витрати.

Заявою від 19.01.2018 року ОСОБА_3 відмовилась від стягнення з відповідача, понесених нею судових витрат.

Керуючись вищевикладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити.

Визнати житловий будинок з господарськими будівлями № 49 по вулиці Некрасова у м. Кременчук спільною сумісною власністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, адреса реєстрації 39600, м. Кременчук, вул. Некрасова, 49) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса реєстрації 39600, м. Кременчук, вул. Некрасова, 49 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку житлового будинку з господарськими будівлями №49 по вулиці Некрасова у м. Кременчук.

Судові витрати у справі покласти на позивача ОСОБА_3 згідно її заяви.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчук.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 02.02.2018 року.

Суддя