Справа № 296/5367/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"12" січня 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької АМ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

7 липня 2017 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшов вказаний позов, в якому представник ОСОБА_4 зазначає, що 5 червня 2016 року померла ОСОБА_5, яка була дружиною ОСОБА_1 і матір»ю ОСОБА_2 12 червня 2008 року Першою житомирською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі і за заповітом ОСОБА_3.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді належного їй майна, в тому числі і на ? частки квартири АДРЕСА_1 (Московській) у м. Житомирі, яку згідно заповіту від 10 лютого 1997 року, остання заповіла ОСОБА_3 Проте, відомостей щодо прийняття останнім або його відмови від прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило.

Позивачі, у свою чергу, звернулись до нотаріальної контори, із заявами для видачі свідоцтва про право на спадщину і Перша житомирська державна нотаріальна контора відмовила у видачі таких свідоцтв, у звязку із наявністю заповіту, посвідченого на користь іншого спадкоємця.

Посилаючись на викладене, представник позивачів ОСОБА_4 у позовній заяві просить, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1 (Московській) у м. Житомирі, по ? частці за кожним.

Представник позивачів у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги своїх довірителів вона підтримала повністю і зазначила, що проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач, який був повідомлений через оголошення у пресі, в судове засідання не заявився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав та не повідомив про поважні причини неявки.

За вказаних обставин та відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідності до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених чим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених чим Кодексом.

Судом встановлено, що 5 червня 2016 року померла ОСОБА_5, 28.07.1934 р. н., що підтвердилось копіями свідоцтва про смерть серії І-ТП № 037560 (а. с. 13) і довідки адресного бюро від 09.11.2011 (а. с. 15).

У судовому засідання знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_1, 25.09.1925 р. н., (а. с. 14, 19) і матір»ю ОСОБА_2, 18.03.1970 р. н., (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді належного їй майна, в тому числі і на ? частки квартири АДРЕСА_1 (Московській) у м. Житомирі.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло (а. с. 6), зазначена частина нерухомого майна належала померлій на праві приватної сумісної власності, яку згідно заповіту від 10 лютого 1997 року (а. 12), ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_3.

Відповідно копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.11.2017, 12 червня 2008 року Першою Житомирською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа до майна померлої 5 червня 2016 року ОСОБА_5.

Як вбачається із копій постанов про відмову у вчинення нотаріальної дії та повідомлення Першої житомирської державної нотаріальної контори за № 3003/02-14 від 16.11.2011 (а. с. 60, 62-63), відомості щодо прийняття ОСОБА_3 або його відмови від прийняття спадщини відсутні, заяв про це від нього до нотаріальної контори не надходило.

Крім того, згідно довідки адресного бюро (а. с. 24), інформація про місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_3 відсутня, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце його проживання (перебування) не можливо.

Згідно довідки КВЖРЕП № 3 Короловського району за № 184 від 16.03.2007 (а. с. 16), у спірній квартирі на день смерті ОСОБА_5 проживали і були зареєстровані позивачі.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав до обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулись до нотаріальної контори із заявами для видачі свідоцтв про право на спадщину і Перша житомирська державна нотаріальна контора відмовила у видачі таких свідоцтв, у звязку із наявністю заповіту, посвідченого на користь іншого спадкоємця.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається за підставами, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Спору з приводу поділу спадкового майна між спадкоємцями ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не існує, проте вони позбавлені можливості розпорядитися належним їм спадковим майном часткою квартири, що належала спадкодавцю ОСОБА_5.

Враховуючи те, що у позивачів існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає за можливе визнати за кожним з позивачів право власності на 1/2 частку квартири в порядку спадкування за законом.

З таких обставин, вимоги позивачів ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 5 червня 2006 року, визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 (Московській) у м. Житомирі.

В порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 5 червня 2006 року, визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 (Московській) у м. Житомирі.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О. П. Сингаївський