Справа № 214/2700/18
2/214/3180/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Гринь Н.Г.,

при секретареві Печарник З.І.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (50076, м. Кривий Ріг, бул. ВечірнійАДРЕСА_1), яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 (50076, м. Кривий Ріг, бул. ВечірнійАДРЕСА_1) про стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулась до суду з вище вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період навчання у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету, денна форма навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, починаючи з 03.01.2018 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2019 року, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 23 років.

В обґрунтування вимог зазначено, що 16.07.1999 року сторони зареєстрували шлюб, який 24.10.2018 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу був розірваний. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на цей навчається у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету з 01.0.2015 року по 30.06.2019 року. ОСОБА_3 проживає разом з нею. ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі та не має змоги працевлаштуватися. Стипендію не отримує. Позивач працює на посаді адміністратора на ПП «Міледі» та отримує стабільну заробітну плату у розмірі 3700 грн. без відрахувань та податків. Відповідач працює у Польщі. Тому вважає, що відповідач повинен та має можливість надавати матеріальну допомогу синові. Крім того, просить суд стягувати з 03.01.2018 року, з дня коли позивачу виповнилося 18 років та стягнення за попередніми аліментами платежами припинено, а не з дати звернення.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судовому засідання визнав позов частково та не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на утримання свого повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від його доходів, оскільки вже сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини доходів на молодшого сина.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.10.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3), який проживає та зареєстрований з позивачем (а.с .7). Позивач працює в ПП «Міледі» на посаді адміністратора та отримує заробітну плату (а.с. 10).

Також сторонами не оспорюється, що відповідач має зобов`язання по сплаті аліментів на спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини від його доходів.

Згідно з довідки з Криворізького коледжу Національного авіаційного університету від 29.01.2018 року за № 86/д ОСОБА_3 навчається в Криворізькому коледжі авіаційного університету з 01 вересня 2015 року на денній формі навчання за державним замовленням, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с. 4).

Відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини ООН від 20 листопада 1989 року, яку було ратифіковано Постановою Верховної ОСОБА_4 України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У силу положень ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Скориставшись своїм правом, передбаченим вищезазначеною нормою закону, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною 2 ст.199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини;стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів керуючись принципом розумності і справедливості, враховує те, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв'язку з цим потребує такої допомоги, врахувавши, що на з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, часткове визнання позову та доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3Р, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є обєктивним з огляду на вказані вимоги закону та обов'язку обох батьків їх утримувати, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Разом з тим, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та починаючи з моменту досягнення повноліття, а саме з 03.01.2018 року слід відмовити з наступних підстав.

Так, вимога щодо 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку стосується стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (ч. 2 ст. 182 СК України), в той час як згідно частини 1 статті 200 СК України на повнолітніх дочку, сина суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням лише обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а не розміру.

При цьому розмір прожиткового мінімуму на дитину в статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VIII встановлено віком до 18 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

У матеріалах справи відсутні докази про вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача з 03.01.2018 року та ухилення відповідача від їх сплати, а перешкод позивачу для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів не було.

Як видно з штампу про прийняття позову до суду позивач звернулась до суду 02 травня 2018 ( а.с.1).

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про визначення початковою датою стягнення аліментів саме дату звернення до суду 02 травня 2018 року.

В порядку ст. 141 ЦПК України, стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,199,200 СК України, ст.ст.4,12,13,81,141,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню особу, яка продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: 50076, м. Кривий Ріг, бул. ВечірнійАДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 50076, м. Кривий Ріг, бул. ВечірнійАДРЕСА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно на період його навчання в навчальному закладі до 30.06.2019 року, починаючи стягнення з 02.05.2018 року.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави судовий збір в сумі 704 гривень 80 копійок.

На рішення суду сторонами може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його складання.

Повний текст рішення складений 06.11.2018 року.

Суддя Н.Г. Гринь