Провадження № 2/712/459/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі - Шмагайло Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.12.2017 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 04 грудня 2017 року на його адресу надійшла постанова Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ОСОБА_3 територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.11.2017 року, ВП № 55077068, винесена на виконання виконавчого напису № 11977 від 18.08.2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Згідно з виконавчим написом на користь відповідача стягнуто 12500,59 дол. США (еквівалентно 323015,37 грн.) заборгованості за кредитним договором б/н від 24.01.2006 року.

Вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням відповідного закону та є таким, що не підлягає виконанню.

Вказав, що підставою для видачі виконавчого напису є кредитний договір б/н від 24.01.2006 року. Сума заборгованості - 12500,59 дол. США, згідно з виконавчим написом, складається з заборгованості за тілом кредиту - 3000,00 Долар США; заборгованості за відсотками - 8886,9 Долар США; заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 19,35 Долар США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 594,35 Долар США.

Але зазначений у виконавчому написі кредитний договір б/н від 24,01,2006 року вже був підставою позову ПАТ КБ «Приватбанк» у цивільній справі, котра розглянута Соснівським районним судом м. Черкаси і за наслідками розгляду якої винесено рішення від 23 березня 2012 року.

Зазначив, що вказане рішення переглянуто в апеляційному порядку. Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11 липня 2012 року у справі № 22-ц/2390/1593/12 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

За мотивувальною частиною ухвали апеляційного суду вбачається, що з нього стягнуто па користь ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором б/н від 24.01.2006 року заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000,00 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредиту в сумі 2222,44 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом 190,00 доларів США, штраф (фіксована частина) - 62,81 доларів США, штраф (процентна складова) 270,62 доларів США. Загальна сума стягнутого боргу складала 5745,88 доларів США, або 45737,17 грн.

Вказане рішення суду виконувалось Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (ВП № 49899219).

22.07.2016 року державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_3 територіального управління юстиції у місті Києві виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Вважає, що за таких обставин стягнення за виконавчим написом відбулось повторно, з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором, котрий вже був предметом судового спору і рішення суду виконано в повному обсязі, як наслідок - повністю виконано грошові зобовязання перед відповідачем за кредитним договором б/н від 24.01.2006 року.

Також, з огляду на наведене, повторно стягнута за виконавчим написом заборгованість не є безспірною, оскільки з приводу цього відбувся судовий спір.

Зазначив, що строк, за який проведено стягнення - 4201 день, а саме з 24.01.2006 року по 26.07.2017 рік.

Відмітив, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки при даних обставинах предявлена відповідачем грошова вимога не є безспірною.

Просить суд позов задовольнити, визнати Виконавчий напис № 11977, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що вчинений 18.08.2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 11977 таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечила, надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що стягувачем було надано необхідні документи, за умови надання яких може бути вчинений виконавчий напис, а саме оригінал договору та виписка по рахунку із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості, отже витребувати інші докази у нотаріуса необхідності не було, таким чином він був вчинений у відповідності до законних вимог. Стосовно посилання позивача на пропущення строку, протягом якого виконавчий напис може бути вчинений зазначила, що в даному випадку в кредитному договорі не передбачений строк його дії, а отже сторони мають право здійснювати свої права та обовязки в будь-який час. Зазначила, що кредитний договір був укладений 24.01.2006 р. між Позивачем та Відповідачем. В 2012 р. ПриватБанк звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. За рішенням Соснівського райсуду м. Черкаси від 23.03.2012р. стягнуто 5745,88 дол США. Згідно рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 23.03.2012р. заборгованість розрахована станом на 28.04.2011р., а згідно постанови Голосіївського РВДВС м. Києва від 22.07.2016р. закінчено виконавче провадження про виконання рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 23.03.2012р. та виконано тільки 22.07.2016р., тобто через 4 роки після ухвалення рішення. Так як кредитний договір діє і на сьогоднішній день, не розірваний, не припинений, тому ПриватБанк продовжував нараховувати відсотки по кредиту, так як ухваленням рішення кредитний договір не припинив свою дію.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, із заявами до суду не звертався.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 24.01.2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 3000 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2012 року, яке залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість в розмірі 5745,88 доларів США, що за курсом 7,96 відповідно до службового розпорядження НБУ № 417/152 від 21 квітня 2011 року складає 45737,17 грн. за кредитним договором № б/н від 24.01.2006 року та судові витрати в розмірі 577,37 грн.

З наданих представником позивача в судовому засіданні копій квитанцій вбачається наступне: згідно квитанції № 36 від 05.07.2016 року ОСОБА_1 на рахунок ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві сплачено 45737,14 грн., призначення платежу оплата за борг згідно виконавчого листа № 2-4780/11, виданого 18.10.2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси ВП № 49899219; згідно квитанції № 37 від 05.-7.2016 року ОСОБА_1 на рахунок ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві сплачено 4573,71 грн. виконавчого збору; згідно квитанції № 38 від 05.07.2016 року ОСОБА_1 на рахунок ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві сплачено 381,91 грн. витрат за проведення виконавчих дій.

Таким чином, вбачається про виконання позивачем ОСОБА_1 рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 березня 2012 року.

Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС міста ОСОБА_3 ГТУЮ у місті Києві ОСОБА_7 від 22.07.2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4780/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 5745,88 доларів США закінчено у звязку зі сплатою боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

18.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 11977, згідно якого нотаріусом запропоновано стягнути заборгованість на користь ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_1, не сплачену в строк за кредитним договором № б/н від 24.01.2006 року. Строк, за який провадиться стягнення 4201 днів, а саме з 24.01.2006 року по 26.07.2017 року. Сума, що підлягає стягненню складає 12500,59 доларів США, що за курсом 25,84 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.07.2017 року складає 323015,37 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту 3000 доларів США; заборгованість за відсотками 8886,90 доларів США; заборгованість по штрафам (фіксована частина) 19,35 доларів США; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 594,35 доларів США.

Згідно із ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Приписами ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172 передбачено, що для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, а також звернення стягнення на заставлене майно нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Пунктом 3.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 N 296/5 передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

При цьому, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Згідно із п. 3.5. глави 16 вищевказаного Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Таким чином, виконавчий напис - це розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов'язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії знаходиться факт безспірності відповідальності боржника.

Документом, що встановлює прострочення виконання зобов'язання за нотаріально посвідченим договором, є заява стягувача про прострочення платежу, передана боржнику безпосередньо стягувачем або надіслана боржникові поштою зі зворотним повідомленням, або передана через нотаріуса в порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат». При цьому, вказані документи не є підтвердженням існуючого боргу, вони лише можуть доповнювати інформацію про існуючий борг.

Заява боржника про підтвердження ним суми боргу, письмова відповідь боржника стягувачу про причини прострочення сплати заборгованості чи повернення майна, письмове прохання боржника про надання відстрочки виконання тощо - також документи, які є додатковою інформацією про наявність боргу.

Щодо безспірності заборгованості слід зазначити, що в основу розмежування «спірної» і «безспірної» заборгованості покладається не власне ставлення позивача (боржника) до пред'явленої вимоги (суб'єктивна ознака), а фактичний характер правовідносин (об'єктивна ознака). Факт наявності спору між сторонами - суб'єктивна ознака.

Чинним законодавством, не надано визначення поняття «безспірна заборгованість», тому підтвердження наявності заборгованості боржника щодо виконання грошового зобов'язання стосовно юридичних осіб має ґрунтуватися на даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності контрагентів за договором, виходячи з такого.

Згідно із Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Так, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо, то безпосередньо після її закінчення. Згідно з Інструкцією про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженою постановою Правління Національного банку України № 280 від 17 червня 2004 року, до первинних документів відносяться рахунки бухгалтерського обліку банків.

Таким чином, нотаріус при вчиненні виконавчого напису повинен мати виписки з рахунків бухгалтерського обліку банків, на які перераховуються гроші боржником за виконання основного зобов'язання.

Крім того, обовязковою умовою вчинення виконавчого надпису є те, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як встановлено по справі при вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримав первинні бухгалтерські документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника (документів щодо видачі кредитних коштів, погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів за кредитним договором, виписок з позичкового рахунку).

За таких обставин, нотаріус в порушення норм ст. 88 Закону України «Про нотаріат», зазначених Порядку та постанови Кабінету міністрів України № 1172 вчинив виконавчий напис від 18 серпня 2017 року за відсутності первинних бухгалтерських документів, які підтверджують безспірність заборгованості за кредитним договором від 24 січня 2006 року, та не врахувавши сплачену у вказаному періоді з 24.01.2006 року по 26.07.2017 року суму боргу, яка складає 45 737,17 грн.

Відповідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази у відповідності до ст. 81 ЦПК.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 960,00 грн., оскільки дані судові витрати понесені позивачем, що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис за реєстровим 11977 вчинений 18.08.2017 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, яким стягнуто з ОСОБА_1 12500,59 доларів США, що за курсом відповідно до курсу НБУ від 26.07.2017 року складає 323015,37 гривень на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 960,00 грн.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський суд м. Черкаси до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян