Справа № 275/927/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з ОСОБА_1,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 жовтня 1998 року помер його батько ОСОБА_4, що постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,3533 га, цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області та належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 007545, виданого на підставі рішення виконкому Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 14.01.1994 року № 1 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №103. Після його смерті спадщину прийняла його дружина, мати позивача ОСОБА_5, яка проживала в будинку разом з померлим, та позивач, які фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги за законом спадщину не приймали. 23 лютого 2003 року померла мати позивача ОСОБА_5, яка не оформила у встановленому законом порядку свої спадкові права на земельну ділянку. Після смерті матері позивач прийняв спадщину, так як фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після її смерті. Починаючи з 2003 року та по даний час, ОСОБА_2 користується спірною земельною ділянкою. Однак постановою приватного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено, оскільки позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Позивач просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.10.1998 року в с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області, та визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та позовні вимоги її брата ОСОБА_2 задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 підтвердив той факт, що позивач ОСОБА_2 дійсно фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що залишилось після смерті його батька ОСОБА_4, обробляючи спірну земельну ділянку, а також отримавши всі документи на неї. При цьому, зі слів свідка, рідна сестра позивача ОСОБА_3, яка є відповідачкою у справі, спадщини після смерті батьків не приймала.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідка ОСОБА_6, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 21 жовтня 1998 року (а.с. 8).

ОСОБА_5 померла 23 лютого 2003 року (а.с. 9).

Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 007545 від 31 січня 2002 року, виданого на підставі рішення виконкому Лазарівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області від 14.01.1994 року № 1 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 103, земельна ділянка площею 0,3533 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області, належить ОСОБА_4 (а.с. 10).

Також встановлено, що позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_5, тобто спадкоємцем першої черги після їх смерті, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 ( а.с. 7).

При цьому згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області № 372 від 08.11.2017 року, на час смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з ним була зареєстрована, проживала і вела спільне господарство його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 по вул. Л. Українки, 16, с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області (а.с. 13).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Брусилівської селищної ради Житомирської області № 363 від 03.11.2017 року, на час смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, була зареєстрована, проживала одиноко ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 14).

Постановою приватного нотаріуса Брусилівського районного нотаріального округу Житомирської області від 15.11.2017 р. ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_2 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11).

Також з інформаційних довідок зі спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заводились (а.с. 12-15).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень діючого ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України в редакції 2003р. застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, при постановлені рішення суд посилається на норми ЦК України в редакції 1963р.

У відповідності до ч. 1 ст. 524 ЦК України ( в редакції 1963р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно зі ст. 548 ЦК України (в редакції 1963р.) для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав в державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні достовірно встановлений факт того, що ОСОБА_2 фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, оскільки після його смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, обробляючи спірну земельну ділянку та отримавши правовстановлюючі документи на неї.

У звязку з цим, у суду наявні законні підстави визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,3533 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області та належала померлому ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 007545, виданого на підставі рішення виконкому Лазарівської сільської ради від 14.01.1994 року № 1 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 103.

На підставі ст.ст. 524, 548, 549 ЦК України (в ред 1963 р.) та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.10.1998 року в с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт СН № 978029, виданий Московським РУ ГУМВС України в м. Києві 26 листопада 1998 року, проживаючого та зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, право власності на земельну ділянку площею 0,3533 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території с. Лазарівка Брусилівського району Житомирської області, (державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЖТ № 007545, виданий відповідно до рішення виконкому Лазарівської сільської ради від 14.01.1994 року №1 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на № 103), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 21 жовтня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення постановлено суддею у нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення виготовлено 07.02.2018 року.

СУДДЯ ОСОБА_7