Справа № 126/3557/17
Провадження № 22-ц/772/1901/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Сало Т. Б.
УХВАЛА

06 листопада 2018 рокуСправа № 126/3557/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Матківської М.В., Панасюка О.С., секретар Кирилюк Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Губко В.І. в м. Бершадь, (дата складення повного судового рішення невідома), у справі за позовом ОСОБА_3 до Бершадського районного споживчого товариства про визнання дійсним договору купівлі-продажу та про визнання права приватної власності на нежитлову будівлю,

встановив:

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2008, між ним, ОСОБА_3, та Бершадським районним споживчим товариством нежитлової будівлі складу - А, загальною площею - 310, 8 кв.м у АДРЕСА_1, вартістю 15000 грн.; визнати за ним право приватної власності на нежитлову будівлю складу - А, загальною площею - 310, 8 кв.м у АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.08.2008 він придбав у відповідача будівлю складу у м. Бершадь по АДРЕСА_1 за що сплатив грошові кошти в сумі 15000 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру. Усі вимоги відповідача він виконав та з часу оплати обумовленої суми за спірне майно ним володіє, відповідач до нього ніяких претензій немає, передав йому документи на об'єкт купівлі-продажу. Однак, до нотаріуса для посвідчення договору купівлі - продажу відповідач не з'являється, незважаючи на неодноразові письмові звернення позивача.

Зазначає, що з його сторони виконані усі зобов'язання, на відміну від відповідача. Відтак, позивач не може набути права власності на придбаний об'єкт нерухомого майна.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року позов задоволено.

Визнано дійсним договір купівлі-продажу від 08.08.2008 нежитлової будівлі складу-А, загальною площею -310, 8 кв.м у АДРЕСА_1, вартістю 15000 грн., укладений між ОСОБА_3 та Бершадським районним споживчим товариством.

Визнано за ОСОБА_3 право приватної власності на нежитлову будівлю складу-А, загальною площею -310, 8 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, Вінницької області.

Не погодившись із вказаним рішенням, Бершадською місцевою прокуратурою в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позову. Також просить стягнути з позивача сплачений прокуратурою судовий збір за подання апеляційної скарги.

Скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним і необґрунтованим через неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених у рішення суду першої інстанції висновків обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, скаржник зазначає, що у матеріалах справи відсутній письмовий текст договору купівлі-продажу між сторонами; позивач не був наділений цивільною дієздатністю щодо укладення правочину купівлі-продажу об'єкта нерухомості з юридичною особою; судом не з'ясовано чи було майно у власності районного споживчого товариства та чи мало воно за таких обставин право на продаж вказаного майна, а також не вказано адреси складу, який підлягає продажу; судом неправильно встановлено відносини між сторонами та спосіб захисту порушених, на думку позивача, прав власності; не встановлено факту ухилення сторін від нотаріального посвідчення договору чи втрати такої можливості. Бершадське районне споживче товариство, як отримувач доходу від продажу нерухомості, повинне сплатити до бюджету відповідні платежі, які у зв'язку з визнанням судом договору дійсним, до бюджету не надійшли.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Колегія суддів, дослідивши мотиви апеляційної скарги, дійшла до висновку, що апеляційне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Бершадською місцевою прокуратурою Вінницької області подано апеляційну скаргу в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року.

Підставою для звернення з апеляційною скаргою є те, що оскаржуваним рішенням безпідставно та необґрунтовано визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та на підставі цього договору визнано за позивачем право приватної власності, внаслідок чого завдано шкоду інтересам держави, що виявилось у недоотриманні державою передбачених законодавством обов'язкових платежів. Наявні в матеріалах справи квитанції про сплату позивачем двох платежів не свідчать про відсутність порушення прав інтересів держави в частині надходження обов'язкових платежів до бюджету та не свідчать про внесення позивачем обов'язкових платежів за придбання нерухомого майна. Відповідний платіж мала б сплатити юридична особа - відповідач за відповідні операції з нерухомим майном.

У частині першій статті 352 ЦПК України зазначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до положень статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Прокуратуру»).

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

Тлумачення частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.ч. 4,5 ст. 56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Прокурором в апеляційній скарзі визначено органи, уповноваженні державою на виконання представницьких функцій у спірних правовідносинах. Зокрема зазначено, що пунктом 4 Положення про Міністерство доходів і зборів України, затвердженого Указом Президента України №141/2013 від 18.03.2013 визначено, що Міндоходів України відповідно до покладених на нього завдань, крім іншого, здійснює адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску.

Територіальним органом, що реалізує державну податкову та митну політику на території Вінницької області є Головне управління ДФС у Вінницькій області.

Також, відповідно до п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого наказом Кабінету Міністрів України №280 від 23.07.2014, Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань, серед інших, також організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення надходжень від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, інших коштів, ведення обліку їх надходжень відповідно до законодавства.

Територіальним органом, що реалізує повноваження Пенсійного фонду України на території Вінницької області є Головне управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області.

Колегія суддів вважає, що прокурором не доведено підстав для представництва інтересів держави в особі вказаних органів та не обґрунтовано необхідності їх захисту, а також не надано належних доказів, які би підтверджували встановлення прокурором наявності підстав для представництва у відповідності до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Також, відсутні докази повідомлення прокурором відповідного суб'єкта владних повноважень про звернення до суду.

Зміст п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не можу тлумачитися розширено. Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб'єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб'єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб'єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 304/1196/16-ц, яка відповідно до ст. 417 ЦПК України підлягає до застосування.

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу та про визнання права приватної власності на нежитлову будівлю. Рішенням суду першої інстанції права та інтереси Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області порушенні не були. Посилання прокурора на ту обставину, що вказані органи не були учасниками розгляду даної справи у суді першої інстанції колегія суддів не приймає до уваги, оскільки чинним законодавством не визначено обов'язку суду першої інстанції залучати ці органи до участі у розгляді справи.

Судове рішення, що оскаржується особою, яка не була залучена до участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є апелянт, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення наведено висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

В даному випадку, рішення суду, яке оскаржується прокурором, не стосується прав та обов'язків державних органів, інтереси яких представляє прокурор.

Законодавством встановлений чіткий порядок усунення порушень податкового законодавства у випадку несвоєчасної та неповної сплати податків.

Прокурор в апеляційній скарзі та у своїх поясненнях не обґрунтував, які саме податки чи інші необхідні платежі підлягали стягненню з набувача нерухомого майна на користь органів, в інтересах яких було подано апеляційну скаргу, в якому розмірі і загалом не доведено факт заподіяння шкоди інтересам держави.

Фактично, звертаючись до суду в інтересах держави, прокурор має намір переглянути рішення суду першої інстанції по суті, що не заперечувалось ним в судовому засіданні.

Інтереси держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, за захистом яких звернувся прокурор з апеляційною скаргою, рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року порушуватися не можуть.

Відповідні органи не позбавлені права самостійно звернутися до суду з позовом про відшкодування Державі недоотриманих податків (зборів) чи інших платежів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалися.

З огляду на викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 260, 362 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Бершадського районного споживчого товариства про визнання дійсним договору купівлі-продажу та про визнання права приватної власності на нежитлову будівлю - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Т.Б. Сало

Судді: М.В. Матківська

О.С. Панасюк