Справа № 146/1351/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" жовтня 2018 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,

за участю секретаря Сідак Н.П.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Томашпільська обєднана територіальна громада про визнання права власності в порядку спадкування на частину домоволодіння,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

13 вересня 2018 року дану позовну заяву залишено без руху на надано строк для усунення недоліків.

24 вересня 2018 року на виконання ухвали Томашпільського районного суду від 13 вересня 2018 року надано позовну заяву з додатками з усуненими недоліками.

24 вересня 2018 року було відкрито провадження у даній справі.

ОСОБА_1, мотивувала свої вимоги тим, що 10 грудня 2015 року померла її мати ОСОБА_3 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, розташований по вулиці Івана Франка, 145 в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області. Даний житловий будинок мати позивачки фактично прийняла після смерті своєї матері ОСОБА_4, яка померла 21 травня 1993 року.

Спадщину позивач прийняла в установлений законом строк після смерті матері, оскільки в шестимісячний строк з моменту смерті ОСОБА_3 з відповідачем по справі, подали в нотаріальну контру заяви про прийняття спадщини і 22 липня 2016 року отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину на спадкове майно на земельну ділянку. Коли вона звернулася з заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, то нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду, який просить ухвалити рішення про визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак, надала на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, однак, надав на адресу суду заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Представник третьої особи Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, згідно якої, просить справу розглянути за відсутності представника селищної ради, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 10 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 340910 (а.с. 36).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І АМ № 345136 (а.с. 37).

Згідно свідоцтва про одруження серії І-АМ № 086247 позивач уклала шлюб з ОСОБА_5, взявши прізвище чоловіка ОСОБА_5 (а.с.38).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно.

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22 липня 2016 року передбачено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем є очка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, по ? (одній другій) долі кожному. Спадщина на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки, площею 3,4830 гектарів в межах згідно з планом розташованої на території Томашпільської селищної ради (а.с.39).

Згідно довідки № 2456 від 24 вересня 2018 року, виданої виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради Томашпільського району залишилось спадкове майно, яке складається з частини житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області по вул. Івана Франка 145, який належав до дня смерті бабі ОСОБА_4, померлій 21 травня 1993 року, після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями залишилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.48).

Згідно довідки про показники обєкта нерухомого майна № 108 від 26 червня 2018 року, виданої КП «Могилів-Подільське МБТІ», станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с. 47).

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 410878, 21 травня 1993 року в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_4 померла (а.с. 34).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 належного їй житлового будинку фактично успадкувала її дочка ОСОБА_3, яка 10 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області померла.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1276 ЦК України, передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

За змістом книги шостої Цивільного кодексу України, прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно абзацу 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як було встановлено, відповідачем ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнані повністю. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За наведених обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1216-1218, ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1-3, 5 ст. 1268, 1276 ЦК України, статтями 12,13,76,78, 95, 263-265, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10 грудня 2015 року в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області на 1/2 частину житлового будинку № 145, розташованого по вул. Івана Франка (колишня Набережна, № 1) в смт. Томашпіль Томашпільського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2018 року.