Провадження № 2/638/918/18
09.02.2018 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Подус Г.С.,
при секретарі - Коваленко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 Право власності на нерухоме майно позивачем отримано на підставі Договору дарування від 07.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1056, укладеного між нею та її рідним батьком ОСОБА_2
Відповідно до довідки ЖБК «УЮТ» №342 від 09.11.2017 року, у квартирі АДРЕСА_1 окрім позивача, також зареєстрований, але не мешкає її батько ОСОБА_2
Ще у 2011 році ОСОБА_2 виїхав за межі території України до Російської Федерації, де постійно проживає уже протягом 6 років
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням наступного.
У відповідності до ст. ст. 12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачу ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору дарування від 07.10.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №1056, укладеного між нею та її рідним батьком ОСОБА_2, належить квартира АДРЕСА_1.
У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 Цивільного кодексу України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 Цивільного кодексу України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного Кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтво про смерть.
Таким чином, суд, приймаючи до уваги викладене, а також наявність у позивача непорушного права власності, наданого Конституцією України, порушення цього права з боку відповідача ОСОБА_2 шляхом не здійснення дій по зняттю з реєстраційного обліку у спірній квартирі, суд прийшов до висновку про задоволення даного позову в частині поновлення порушеного права власності шляхом визнання відповідача таким, що втратив права користування спірною квартирою.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13,141,280,281,282,263,264,265 ЦПК України, ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст. ст. 71,72,105 ЖК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації -задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, шляхом зняття його з реєстрації в зазначеному помешканні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовленння повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 13.02.2018 року.

Суддя: