Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/3379/17 Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 33 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 279/3379/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, Прокуратури Волинської області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органу досудового розслідування та прокуратури,

за апеляційною скаргою прокурора Волинської області та Головного управління Національної поліції у Волинській області,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене суддею Коваленко В.П. 06 жовтня 2017 року у м. Коростені, дата складання повного тексту рішення 06 жовтня 2017 року,

встановив:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути на його користь з Державного бюджету України шляхом списання в безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями чи діями органу досудового розслідування та прокуратури, завдану йому шкоду в загальній сумі 45616,77 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що з 16 листопада 2015 року по 28 вересня 2016 року він незаконно перебував під слідством та судом, внаслідок чого йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в сумі 33280 грн. Крім цього, він поніс витрати, пов'язані з прибуттям до органу досудового розслідування, прокуратури і суду в сумі 7936,77 грн. та з наданням йому правової допомоги адвокатом в сумі 4400 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди та понесених витрат в розмірі 45575,53 грн.

В апеляційній скарзі прокурор Волинської області Киричук М. (далі -прокурор) посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та відмовити у позові у цій частині, провадження у справі в частині відшкодування матеріальних збитків закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України (в редакції на момент подання апеляційної скарги) і вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі Головне управління Національної поліції у Волинській області (далі - Управління), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення по даній справі та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

В апеляційних скаргах прокурор та Управління послались на недоведеність обставин понесення позивачем моральних страждань, витрат на правову допомогу та матеріальної шкоди. Крім того, послались на необґрунтоване застосування при обрахунку моральної шкоди мінімального розміру заробітної плати в сумі 3200 грн. та зазначали, що слід виходити із суми 1600 грн.

У судовому засіданні прокурор доводи апеляційних скарг підтримав. Позивач та його представник просили залишити апеляційні скарги без задоволення.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 Маневицьким ВП ГУНП у Волинській області порушено кримінальне провадження №0000457 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

16 листопада 2015 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину.

15 січня 2016 року та 09 березня 2016 року прокурором Маневицької місцевої прокуратури Волинської області двічі затверджувались обвинувальні акти по вказаному кримінальному провадженню (а.с. 9-10, 13).

Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24 травня 2016 року (а.с. 15-18) ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред'явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та виправдано (а.с. 15-18).

28 вересня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Волинської області провадження у справі за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на зазначений вирок закрито (а.с. 19-20).

Згідно зі ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Відповідно до ст. 1, п. 5 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодуванню громадянинові підлягає моральна шкода у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

Ураховуючи встановлені обставини справи, тривалість перебування позивача під слідством і судом, глибину його переживань у зв'язку з врученням підозри у вчиненні злочину, вимушені зміни у житті у зв'язку з цим, з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню на суму 33238,76 грн. відповідно до приведеного у рішенні розрахунку.

Оскільки межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування, доводи апеляційних скарг щодо необхідності застосування судом при обрахунку моральної шкоди розрахункової величини 1600 грн. є помилковими.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційних скарг щодо безпідставного задоволення судом позову у частині стягнення витрат, пов'язаних з прибуттям до органу досудового розслідування, прокуратури і суду, в сумі 7936,77 грн., оскільки надані позивачем чеки на купівлю пального не можуть достатньо підтверджувати понесення ним витрат, пов'язаних саме з таким викликом.

Також є обґрунтованими доводи апеляційних скарг щодо безпідставного стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, пов'язаних з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Так, відповідно до п. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» громадянину підлягають поверненню суми, сплачені ним у зв'язку з наданням правової допомоги.

Належних доказів на підтвердження понесення таких витрат позивачем та його представником не надано. Долучена до матеріалів справи угода про надання правової допомоги від 14.01.2016 без відповідних фінансових документів на підтвердження оплати позивачем послуг адвоката не може бути підставою для відшкодування таких витрат (а.с.6).

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що відшкодуванню позивачу підлягають витрати на правову допомогу на підставі угоди про правову допомогу адвоката від 07.08.2017 та квитанції про оплату таких витрат (а.с. 24-26).

Разом з тим, у відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, сума витрат (згідно квитанції 2560 грн.) підлягає зменшенню до 500 грн., зважаючи на той факт, що представник позивача участі у судових засіданнях не приймав, надавав послуги лише по написанню позовної заяви.

Посилання прокурора у апеляційній скарзі на те, що заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди мають розглядатися у порядку, визначеному КПК України, а тому провадження у справі слід закрити, є такими, що суперечать вимогам ст.ст. 1166, 1176 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції змінює рішення суду першої інстанції шляхом зменшення суми стягнення з 45575,53 грн. до 33738,76 грн. (моральна шкода 33238,76 та 500 грн. витрати на правову допомогу).

Також, у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України прокуратурі Волинської області та Управлінню підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України сплачений ними судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі по 183 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Волинської області та Головного управління Національної поліції у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 жовтня 2017 року змінити, зменшивши суму стягнення з 45575 грн. 53 коп. до 33738 грн. 76 коп.

У решті рішення суду залишити без змін.

Компенсувати Головному управлінню Національної поліції у Волинській області та Прокуратурі Волинської області за рахунок держави по 183,00 грн. судового збору у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді:

Повний текст постанови складений 26 січня 2018 року.