Справа № 658/2134/18
(провадження № 2/658/1107/18)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Подіновської Г.В.,

за участю секретаря Марчук В.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, від імені якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батьків,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі є рідною донькою позивача, на даний час він являється інвалідом ІІ групи, тяжко хворіє і потребує стороннього догляду, не може працювати за станом свого здоровя, інших джерел доходів, окрім пенсії не має, а відповідачка має можливість надавати йому матеріальну допомогу.

Просила суд стягнути аліменти з відповідача на утримання позивача, у розмірі ? із всіх видів її заробітку й доходів, починаючи з дня подачі позову і до смерті позивача.

В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є рідним батьком відповідача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження відповідача (а.с. 3).

Позивач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується посвідченням серії АД № 412675, виданого 18.02.2005 року управлінням праці та соціального захисту населення (а.с. 4).

Згідно із ст. 202 Сімейного Кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов'язок, передбачений ч. 1ст. 202 СК України, не є абсолютним.

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи (ст.75 СК України).

Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій статті 75 СК України.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання у дочки, сина на утримання батьків можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: мати, батько не були позбавлені батьківських прав та не ухилялися від виконання своїх батьківських обовязків; непрацездатність матері, батька; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка, крім іншого, не забезпечена прожитковим мінімумом.

Крім того, суд рахує, що необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Свідченням такої потреби є отримання матір'ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому при постановленні рішення слід зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Розмір пенсії по інвалідності позивача за період з листопада 2017 року по квітень 2018 рік становить 13324,5 грн., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (а.с. 8).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_4 на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Каховської міської ради у відділі ДСД не отримує ніяких видів державних соціальних допомог, на обліку у Каховському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває, на обліку у Каховському відділі обслуговування громадян управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області також не перебуває (а.с. 29-31).

Відповідно до Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, а згідно з п.1.2. Методики визначення прожиткового мінімуму на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, затвердженої спільним Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки України та Державного комітету статистики України від 17.05.2000 № 109/95/157 - прожитковий мінімум на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення, складається з вартісних величин: набору продуктів харчування, достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я; мінімального набору непродовольчих товарів, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості; мінімального набору послуг, необхідного для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

А тому враховуючи те, що прожитковий мінімум на 2018 рік встановлювався Законом України «Про Державний бюджет України нa 2018 рік», і для непрацездатних осіб був визначений у розмірі 1373 грн. (січень-квітень 2018 року), суд приходить до висновку, що пенсія, яку отримує позивач, повинна покривати його видатки.

Таким чином, оскільки пенсія позивача не є меншою, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для категорії осіб, до якої він відноситься, підстави вважати, що позивач є особою, яка потребує сторонньої матеріальної допомоги, відсутні.

Отже, ОСОБА_3 отримує пенсію в розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України та, відповідно, частини першої статті 202 СК України, що свідчить про безпідставність та недоведеність позовних вимог.

Потреба позивача у додатковій матеріальній допомозі на прожиття від відповідача у зв'язку із недостатністю отримуваного доходу у суді не знайшла свого підтвердження. А відтак підстав для застосування до спірних правовідносин норми ч. 1 ст. 202 СК України та задоволення на цій підставі позовних вимог ОСОБА_3 в суду відсутні.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання батька задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13, 81, 141, 265, 273 ЦПК України, 75, 202 Сімейного кодексу України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_3 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1), від імені якої діє ОСОБА_1 (місцезнаходження: м. Каховка Херсонської області, вул. Ф.Гаєнко, буд. № 6 А) до ОСОБА_4 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_2) про стягнення аліментів на утримання батьків відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Г. В. Подіновська