Справа № 462/1321/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2018 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Колобич О.О.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, представника відповідачки - ОСОБА_4, представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа- Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способу у вихованні дітей,

в с т а н о в и в:

Позивач у березні 2018 року звернувся у суд із позовом, уточнивши в подальшому позовні вимоги, та просить зобов»язати відповідачку не чинити перешкод щодо його участі у вихованні та вільному спілкуванні з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; визначити наступні способи участі у спілкуванні та вихованні дітей: останні чотири тижні літніх канікул; безперешкодне відвідування дітей в період захворювання за місцем їх фактичного проживання; побачення з дітьми в їх дні народження та інших особистих, шкільних святах; побачення три рази на тиждень з п»ятниці по неділю включно з 18.00 год п»ятниці до 18.00 год. неділі з наданням дітей до його місця проживання. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22 вересня 2007 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. В даномі шлюбі 8 вересня 2010 року народився син ОСОБА_6 та 12 грудня 2012 року донька ОСОБА_7. У період з 22 вересня 2007 року по 28 листопада 2017 року він проживав разом з відповідачкою та дітьми за адресою: м.Львів, вул.Гайовської, 18. З листопада 2017 року між ним та відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття його участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторонни відповідача та осіб, які проживають разом з його дітьми. Всі його намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише конфліктів, оскільки відповідачка штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з дітьми. 28 листопада 2018 року він звернувся за захистом своїх прав до органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради. Розпорядженням Залізничної раойнної адміністрації від 18.04.2018 року встановлено йому графік побачення з дітьми. Разом з тим, часто він позбавлений можливості бачитися з дітьми, в тому числі і у зв»язку з відсутністю дітей в школі та садочку. Так як відповідачка не контактує з ним, він позбавлений жодної інформації щодо стану здоров»я дітей, перебігу їхніх захворювань, належності та адекватності надання їм медичної допомоги. Таким чином, його права як батька є порушеними. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок, з метою недопущення страждань та негативного впливу на дітей, він змушений звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, надали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснили, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року до 16 березня 2018 року, в якому мають сина ОСОБА_8 і доньку ОСОБА_7. З грудня 2017 року позивач проживає окремо від відповідачки та дітей. Між сторонами склалися напружені відносини, відповідачка категорично відмовляється спілкуватися з позивачем, чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, не повідомляє про їх місце перебування та стан здоров»я. Щоразу коли батько приходить до дітей, відповідачка влаштовує сварку і звертається з заявами у поліцію. Між тим, жодного сімейного насильства позивач відносно відповідачки і дітей не вчиняв. Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18.04.2018 року встановлено позивачу побачення з дітьми кожного вівторка та п»ятниці по 1 годині на території навчальних закладів дітей. Вважають, що визначених органом опіки та піклування годин, днів та місць побачень батька з дітьми є недостатніми для повноцінного їх спілкування, а відтак просять збільшити час спілкування між ними, що відповідатиме інтересам дітей та позивача як батька. Під час літніх канікул позивач взагалі не міг бачитися з дітьми, так як відповідачка поїхала з ними в інше місто, не сказавши адреси їх місця перебування. Просять позов задовольнити.

Відповідачка та її представник позову не визнали та зазначили, що сімейне життя у відповідачки з позивачем не склалося з самого початку, позивач не рахувався з думками і планами відповідачки на життя, практично не приймав участі у вихованні та утриманні дітей, постійно проявляв неповагу та агресію до відповідачки, вчиняв сварки, погрожував та застосовував фізичне насильство до відповідачки, тобто вчиняв насильство в сім»ї. Відповідачка категорично не бажає бачитися і спілкуватися з позивачем, який використовує побачення з дітьми як черговий привід для зустрічі з нею. Між тим, відповідачка не чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, з моменту вступу в дію рішення органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації не ухиляється від його виконання і лише пару разів такі зустрічі не відбулися через хворобу дітей. Влітку вона поїхала на відпочинок з дітьми в інше місто, про що повідомила орган опіки та піклування. Також зазначили, що син сторін навчається у СШЗ №65, де навчальний процесс триває до 14.00 год., а донька відвідує ДНЗ №160, де знаходиться до 16.00 год. Окрім того, кожного вівторка та четверга з 15.30 год. до 16.00 год. донька відвідує гурток з вивчення іноземних мов, а також у вказані дні з 18.00 год до 19.40 год. діти займаються у спортнивному гуртку по карате. Вважають, що визначені розпорядженням Залізничної районної адміністрації дні і години побачень позивача з дітьми є цілком достатніми для їх спілкування. Просять в позові відмовити.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що у березні 2018 року, виходячи з інтересів дітей, враховуючи конфліктність відносин між батьками, з метою недопущения ускладення цих відносин та втягнення дітей у конфлікт між батьками, органом опіки та піклування було встановлено позивачу мінімальний час для побачення з дітьми. На даний час, враховуючи поведінку батьків, виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за необхіне збільшити час спілкування батька з дітьми, а також їх спільного відпочинку під час літніх канікул протягом 14 днів, що в цілому відповідатиме інтересам дітей.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. ОСОБА_3 повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, інших членів сім'ї та родичів визначений СК України.

Зокрема, особисті немайнові права і обов'язки батьків та дітей визначені главою 13 СК України.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитини, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено обов'язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Окрім того, батьків законодавством зобов'язано вирішувати всі питання виховання дитини спільно (стаття 157 СК України).

Законодавством також встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Слід зазначити, що прийняте рішення органу опіки та піклування є обов'язковим для батьків (стаття 158 СК України).

І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2007 року до 16 березня 2018 року і від спільного подружнього життя мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 14,15,16/.В грудні 2017 року сторони розійшлися і діти залишилися проживати із матірю ОСОБА_3 за адресою:м.Львів, вул.Гайовської, 18.

З пояснень сторін, висновку Залізничного РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області по зверненні гр..ОСОБА_9 від 26.09.2014 року /а.с.61-62/, висновків Залізничного ВП ГУНП у Львівській області по зверненні гр..ОСОБА_9 від 10.01.2017 року та 12.02.2018 року /а.с.59-60, 63-64/, листа Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 14.02.2018 року /а.с.65, заяви ОСОБА_9 адресованої начальнику Залізничного ВП ГУНП у Львівській області від 07.02.2018 року та 19.02.2018 року /а.с.66, 77-78/, пояснень ОСОБА_10 від 22.02.2018 року /а.с.71/, ухвали слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 13.03.2018 року /а.с.105/, постанови Залізничного районного суду м.Львова від 18 травня 2018 рокувстановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, часто виникали конфліктні ситуації, відповідачка категорично відмовляється спілкуватися та бачитися з позивачем.

Так, постановою Залізничного районного суду м.Львова від 18 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою апеляційного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року, закрито провадження в справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення /а.с.89/.

Як встановлено вказаними постановами, ОСОБА_1 17.02.2018 року з дозволу ОСОБА_11Й зайшов в приміщення будинку №18 по Гайовської у м.Львові, де попросив у ОСОБА_9 дозволу на побачення з їхніми спільними дітьми, на що остання відповіла відмовою. Розмова відбувалася на підвищених тонах, проте жодних словесних образ, погроз чи залякування з боку ОСОБА_1, які б могли завдати ОСОБА_9 шкоди психічному здоровю, а відтак твердження ОСОБА_12 про наявність у діях ОСОБА_1 психологічного тиску є необґрунтованими.

З пояснень сторін встановлено, що їхній син навчається у СШЗ №65, де навчальний процес триває до 14 год., а донька відвідує ДНЗ №160, де знаходиться до 16.00 год. Окрім того, кожного вівторка та четверга з 15.30 год. до 16.00 год. донька відвідує гурток з вивчення іноземних мов, а також у вказані дні з 18.00 год. до 19.40 год. діти займаються у спортивному гуртку по карате.

Сторони не дійшли згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми, зважаючи на що у лютому 2018 року позивач звернувся у Залізничну районну адміністрації як орган опіки та піклування із заявою про усунення перешкод та встановлення днів побачень з дітьмиу вихідні та святкові дні з 9.00 год. до 18.00 год.

Висновком комісії з питань захисту прав дитини при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 12 квітня 2018 року визначено порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей за наступним графіком: 2 дні на тиждень по 1 години з донькою ОСОБА_7 на території ДНЗ №160 та з сином ОСОБА_6 на території СЗШ №65.

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 18.04.2018 року №217 встановлено ОСОБА_1 днями побачень із сином ОСОБА_6: кожен вівторок місяця на території СЗШ №65 з 13.30 год. до 14.30 год. та кожну пятницю місяця території СЗШ №65 з 12.30 год. до 13.30 год., а також встановлено днями побачень із донькою ОСОБА_7: кожні вівторок та пятницю на території ДНЗ №160 з 16.00год. до 17.00 год. Матері дитини не перешкоджати ОСОБА_9 не перешкоджати зустрічам та спілкуванні батька ОСОБА_1 з дітьми. Дане розпорядження винесене з врахуванням висновку відділу у справах дітей та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради.

Також судом встановлено, що влітку 2018 року позивач не бачився і не спілкувався з дітьми, так як відповідачка вивезла їх на відпочинок в інше місто, про що повідомила орган опіки та піклування, при цьому позивачу не було відомо про місце перебування його дітей, а відтак він не міг їх навідати.

Наведе вище свідчить про те, що відповідачка чинить позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми.

В судовому засіданні представник Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування пояснила, що у березні 2018 року, виходячи з інтересів дітей, враховуючи конфліктність відносин між батьками, з метою недопущення ускладнення цих відносин та втягнення дітей у конфлікт між батьками, органом опіки та піклування було встановлено позивачу мінімальний час для побачення з дітьми, тобто по одній годині двічі на тиждень на території навчальних закладів, які відвідують діти. Однак, на даний час, враховуючи поведінку батьків, виходячи з інтересів дітей та рівності прав батьків щодо виховання дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне збільшити час побачень позивача з дітьми, а також визначити час їх спільного відпочинку під час літніх канікул протягом 14 днів.

Суд не погоджується із запропонованим позивачем способами участі у спілкуванні та у вихованні дітей, оскільки вони практично є непрогнозованими, не враховують віку дітей, їх психологічного стану, а фактично зводяться переважно до необхідності врахування інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює, позитивно характеризується за місцем праці, до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліках в КЗЛОР „Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер та КЗЛОР „Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень не перебуває.

Поряд з цим, судом не здобуто, а відповідачкою не надано доказів того, що батько ОСОБА_1 негативно впливає на своїх дітей чи таке спілкування перешкоджатиме нормальному вихованню дітей, фактів неналежного виконання своїх батьківських обов'язків.

Суд зазначає, що неприязні стосунки між сторонами у справі не свідчать про протиправну поведінку ОСОБА_1 щодо дітей.

Із зазначених вище мотивів суд не погоджується з висновком комісії з питань захисту прав дитини при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради від 12 квітня 2018 року про те, що побачення позивача з дітьми мають відбуватися двічі на тиждень по одній годині лише на території навчальних закладів та вважає, що такий порядок спілкування з дітьми не забезпечує належної участі батька у їх вихованні.

Європейський суд з прав людини зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги вік дітей та їх зайнятість у гуртках, бажання батька спілкуватися з дітьми, а також запропонований представником Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька з дітьми, дотримуючись розумного балансу участі обох батьків у вихованні дітей, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідачку не чинити позивачу перешкод у вихованні і спілкуванні з малолітніми дітьми та встановити позивачу спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми наступним чином: побачення з дітьми кожні 1 і 3 субота місяця з 16 год. до 19 год.; побачення з дітьми кожні 2 і 4 неділя місяця з 15 год. до 18 год.; побачення з дітьми кожного вівторка та четверга місяця з 16.00 год. до 18.00 год.: щорічно влітку протягом 14 днів для сумісного відпочинку за попередньою домовленістю батьків.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.12, 81, 141, 258-259, 264-265, ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити ОСОБА_1 наступний порядок участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2:

- побачення з дітьми кожні 1 і 3 субота місяця з 16 год. до 19 год.;

- побачення з дітьми кожні 2 і 4 неділя місяця з 15 год. до 18 год.;

- побачення з дітьми кожного вівторка та четверга місяця з 16.00 год. до 18.00 год.

-щорічно влітку протягом 14 днів для сумісного відпочинку за попередньою домовленістю батьків.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6.

Третя особа: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування, знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Виговського, 34.

Повне судове рішення складено 05.11.2018 року.

Суддя: