Провадження №22-ц/772/306/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дзерин М. М.
Доповідач :Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокуСправа № 153/497/14м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Оніщука В.В., Рибчинського В.П.,

при секретарі: Агєєвій Г.В.

за участю представника боржника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ямпільського районного суду від 31.10.2014 року, постановлену в приміщенні Ямпільського районного суду, о 14 годині 35 хвилин, суддею Дзериним М.М., у цивільній справі за позовом Кредитної спілки «Реал Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_2,-

В с т а н о в и в :

31.10.2014 року державний виконавець відділу ДВС Ямпільського РУЮ звернувся з цим поданням, мотивуючи його тим, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження №44268111 з примусового виконання виконавчого листа № 153/497/14 від 11.07.2014 року, виданого Ямпільським районним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Реал Кредит» боргу в сумі 121195,57 грн. 06 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано боржнику термін для самостійного виконання. Боржник борг не виплачує. На виклики державного виконавця не з'являється. Умисно ухиляється від сплати боргу.

Просив обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань.

Ухвалою Ямпільського районного суду від 31.10.2014 року подання задоволено. Обмежено ОСОБА_2 тимчасово здійснювати виїзд за межі без вилучення паспорта громадянина України. Копію ухвали направлено в Адміністрацію Державної прикордонної служби для виконання, начальнику державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції, для відому.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати цю ухвалу і ухвалити нову про відмову в задоволенні подання.

Зазначив, що суд не з'ясував, чи дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання. Крім того, йому не було відомо, як про постановлене рішення суду про стягнення з нього боргу, так і про виконавче провадження з виконання цього рішення, оскільки він тимчасово проживав в Херсонській області.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Кредитна спілка «Реал Кредит» про день та час розгляду справи було повідомлена за адресою, вказаною нею у позовній заяві. Представник відділу ДВС Ямпільського РУЮ направив апеляційному суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник боржника у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених у ній мотивів.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час розгляду подання) державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції знаходиться виконавче провадження №44268111 з примусового виконання виконавчого листа №153/497/14 виданого 11 липня 2014 року Ямпільським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Реал Кредит» 121195 гривень 57 копійок боргу. 06 серпня 2014 року було відкрито виконавче провадження та надано боржнику термін для самостійного виконання.

З відповіді ДПС України видно, що боржник офіційно доходи не отримує, відкритих рахунків у банках та фінансових установах немає (а.с. 55-56), а згідно з відповіді ПФУ - пенсію не отримує (а.с. 57-58).

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що боржник у добровільному порядку не погашає заборгованість та ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, тому є підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Правовідносини з тимчасового обмеження у праві виїзду боржника регулюються регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Це право віднесено у ЦК України до особистих немайнових прав фізичної особи (кн. друга ЦК), а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи (гл. 21 кн. другої ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 269 ЦК України особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності самого лише факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Тобто, в силу приписів ч. 1 ст. 60 ЦПК України (в редакції на час розгляду подання) державний виконавець зобов'язаний довести не лише факт наявності невиконаного зобов'язання, а й факт свідомого ухилення боржника від його виконання - коли він має змогу виконати зобов'язання повністю або частково, але не робить цього без поважних причин.

Аналогічна позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії».

Крім того, згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції належним чином не з'ясував всі обставини справи, не з'ясував, чи дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобов'язання.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, державний виконавець не надав доказів про ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення.

Окрім цього, за змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України України (в редакції на час розгляду подання) вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Матеріалами справи встановлено, що державний виконавець участі в судовому засіданні не приймав, матеріали виконавчого провадження суду не надавав.

Доводи апеляційної скарги є підставними, оскільки у справі відсутні будь-які об'єктивні дані, що свідчать про свідоме ухилення ОСОБА_2 від виконання судового рішення.

Відповідно до п. 1,2 ч. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

Враховуючи, що неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими привело до постановлення судом помилкової ухвали, остання підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. 374, 376, 382 ЦПК України,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Ухвалу Ямпільського районного суду від 31.10.2014 рокускасувати.

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ямпільського районного управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно боржника ОСОБА_2- відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня її проголошення. У випадку проголошення вступної і резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення сторін ,остання може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення (вручення) повного судового рішення.

Головуючий: Копаничук С.Г.

Судді: Рибчинський В.П.

Оніщук В.В.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2018 року

Згідно з оригіналом:

Суддя: Копаничук С.Г.