Єдиний унікальний номер 448/345/16-ц
Провадження № 4-с/448/6/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01.11.2018 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Торської І.В.

за участі секретаря - Рушеляк Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мостиська скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2,-

учасники процесу:

скаржник - ОСОБА_1,

державний виконавець Полянська О.М.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Мостиського районного суду Львівської області із скаргою на дії старшого державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Львівській області ОСОБА_2, у якій просить:

- визнати незаконною і неправомірною постанову старшого державного виконавця Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 від 21.09.2018 року ВП 57268831 про відкриття виконавчого провадження, та скасувати її;

- визнати дії старшого державного виконавця Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 щодо прийняття до провадження виконавчого листа, який виданий 15.11.2016 року у справі №448/345/16-ц, провадження №2/448/181/16, та відкриття виконавчого провадження незаконними і неправомірними.

- визнати таким, що не підлягає до виконання виконавчий лист, який виданий 15.11.2016 року у справі №448/345/16-ц, провадження №2/448/181/16 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у сумі 19 919,71 грн. на користь стягувача ПАТ Акцент Банк.

- зобовязати старшого державного виконавця Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 повернути без виконання виконавчий лист, який виданий 15.11.2016 року у справі №448/345/16-ц, провадження №2/448/181/16, стягувачу ПАТ Акцент Банк.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що постановою старшого державного виконавця Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, 21.09.2018 року відкрито виконавче провадження № 57268831 за виконавчим листом №448/345/16-ц, який виданий 15.11.2016 року Мостиським районним судом Львівської області про стягнення з неї заборгованості в розмірі 19919,71 грн. на користь ПАТ Акцент-Банк. Одночасно стягуються також винагорода у розмірі 1991,97 грн. на користь державного виконавця.

Заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області набрало законної сили 15.08.2016 року. Згідно виконавчого листа вбачається, що він виданий 15.11.2016 року та строк його предявлення до виконання зазначено 15.08.2017 року.

На час набранням рішення законної сили 15.08.2016 року, чинним був Закон України Про виконавче провадження від 21.04.1999 року №606-ХІV, згідно якого на підставі ст.22, виконавчий лист про виконання судового рішення міг бути предявлений до виконання протягом року, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили. У звязку з цим, вважає, що ПАТ Акцент Банк пропустило строк предявлення виконавчого листа від 15.11.2016 року до предявлення, із заявою до суду про поновлення такого строку не зверталось, а відтак постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною, неправомірною, та необґрунтованою, дії державного виконавця незаконними і неправомірними, а виконавчий лист таким, що не підлягає до виконання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів викладених у скарзі та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Старший державний виконавець Полянська О.М. щодо скарги заперечила вважає її безпідставною, оскільки під час відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 15.11.2016 року про стягнення із скаржника заборгованості вона діяла у відповідності до Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року №1404-VІІІ де у відповідності до ст.12 зазначеного Закону передбачено строк предявлення виконавчого листа до примусового виконання протягом трьох років. Враховуючи те, що виконавчий лист був виданий судом 15.11.2016 року, строк виконання на момент звернення стягувача із заявою про відкриття виконавчого провадження не закінчився. У задоволенні скарги просить відмовити.

Суд, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (який набрав чинності 05.10.2016 року) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 19.07.2016 року Мостиським районним судом Львівської області ухвалено заочне рішення у справі №448/345/16-ц про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 18 541,71 грн., а також судові витрати 1 378, 00 грн., що в сукупності складає 19 919,71 грн.

15.11.2016 року Мостиським районним судом Львівської області позивачу було видано виконавчий лист у цивільній справі №448/345/16-ц де вказано, що рішення набрало законної сили 15 серпня 2016 року, строк предявлення до виконання до 15 серпня 2017 року.

20.09.2018 року ПАТ «Акцент банк» звернулося до Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою старшого державного виконавця від 21.09.2018 року відкрито виконавче провадження №57268831 з виконання виконавчого листа №448/345/16-ц від 15.11.2016 року.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ у виконавчому документі зазначаються строк предявлення рішення до виконання.

Згідно із ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 5 Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ, передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо пропущено встановлений законом строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Враховуючи те, що Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 набрав чинності 05 жовтня 2016 року, в той час як виконавчий лист про стягнення на користь ПАТ «Акцент Банк» заборгованості на підставі рішення суду яке набрало законної сили 15.08.2016 року, був виданий 15.11.2016 року, такий виконавчий лист може бути предявлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Із виконавчого листа № 448/345/16-ц вбачається, що строк предявлення його до виконання до 15 серпня 2017 року, тобто один рік, що свідчить про допущену помилку в його оформленні. Питання виправлення помилки врегульовано ст.432 ЦПК України.

Так, в ч.1 ст.432 ЦПК України зазначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку допущену при його оформленні чи видачі.

Таким чином, суд вважає, що скарга в частині визнання постанови про відкриття виконавчого провадження неправомірною та дії старшого державного виконавця неправомірними при відкритті виконавчого провадження підлягає до задоволення, оскільки старший державний виконавець після отримання заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Акцент Банк» повинен був керуватись п.2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Що стосується скарги в частині визнання виконавчого документу від 15.11.2016 року №448/345/16-ц таким, що не підлягає до виконання, то слід зазначити наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обовязок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобовязань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги пятої ЦК України.

Так, зобовязання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обовязку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобовязань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

предявлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на предявлення цього листа до виконання.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що скарга в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.432, 450, 451, ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2018 року.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Мостиського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2018 року за №57268831 з виконання виконавчого листа №448/345/16-ц, виданого Мостиським районним судом Львівської області.

У задоволенні решти частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги через Мостиський районний суд Львівської області.

Суддя І.В.Торська

Ухвала набрала законної сили

«___»___________ 20 р.

Суддя І.В.Торська