Справа №333/5789/17
Провадження №2/333/245/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 03.10.2017 р. звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» із позовом про стягнення суми до ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) І.І.. Посилається на таке. Відповідно до укладеного договору без номеру від 04.07.2006 р. ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач станом на 31.07.2017 р. не виконує свої зобовязання, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 28848,75 грн., яка складається з наступного: 1406,24 грн. тіло кредиту; 22392,57 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф фіксована частина; 1349,94 грн. штраф процентна складова. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

В судове засідання представник позивача не зявився, надав письмову заяву, в якій позов підтримав, просив слухати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) І.І. позов визнала частково, погодилась із сумою заборгованості по тілу кредиту в сумі 1406,24 грн., але не визнала вимоги в частині сплати процентів, пені та штрафів. Вважає цю суму необґрунтованою.

Дослідивши письмові докази, заслухавши відповідача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

04.07.2006 року ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) І.І. підписана анкета-заява на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку на підставі якої видана платіжна картка з кредитними коштами, тобто укладений кредитний договір.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.07.2017 р. у ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) І.І. перед позивачем існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 1406,24 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Процентами за кредитним договором є плата позичальника за кредитним договором (ст. 903 ЦК України) або ціна кредитного договору (ч. 1 ст. 632 ЦК України).

Склад, розмір, база нарахування, порядок внесення плати за кредитом (процентів), її окремих частин та інші можливі умови про ціну кредитного договору встановлюються за домовленістю сторін (ч. 1 ст. 632, ч. 2 ст. 6 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Із анкета-заява від 04.07.2006 р. вбачається, що розмір відсотків встановлений в розмірі 3% на місяць.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір несплачених процентів на поточну заборгованість складає 63,35 грн.

Сплата процентів на поточну заборгованість відповідає умовам договору, тому така заборгованість підлягає стягненню.

Крім того, позивач просить стягнути несплачені проценти на прострочену заборгованість в сумі 22329,22 грн., проте, суд вважає, що нарахування процентів на прострочену заборгованість не передбачено умовами договору, тому позов в цій частині є необґрунтованим.

Також задоволенню не підлягають вимоги про стягнення 3200 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф фіксована частина; 1349,94 грн. штраф процентна складова, оскільки вони не передбачені договором.

Ч. 4 ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки, комісії або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі. Ч. 5 цієї ж статті передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Так, за змістом анкети-заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не передбачена сплата процентів, штрафів, пені на користь Банку. Ці платежі не зазначені в грошовому виразі, не вказані строки їх внесення, що суперечить вимогам ст.. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому суд вважає, що розрахунок процентів на прострочену заборгованість, пені та штрафів позивачем проведений необґрунтовано та відповідач не повинний її сплачувати.

Суд не приймає доводи позову, що розмір процентів пені та штрафів встановлений в Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах.

Суд звертає увагу на те, що зазначені у позові Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи не підписані відповідачем, тобто, у суду не має підстав вважати, що саме про ці розміри процентів, пені та штрафів домовились сторони, отже вони не можуть вважатися умовами договору.

У заяві від 04.07.2006 р. визначено, що відповідач, підписавши її, приєднався до Умов та правил, тобто мало місце укладання договору приєднання.

Згідно із ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Умовами та правилами, долученими до позову передбачено, що зміни до цих умов і правил надання банківських послуг вносяться банком щомісяця в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України (п. 1.1.6.1). Зміни, внесені в Умови та правила, діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта щодо використання послуг банку (п.1.1.6.4).

Тобто, банк залишив за собою вносити зміни до цих Умов та правил. Суду не надано доказів, що відповідач 04.07.2006 року був ознайомлений з Умовами та правилами, які встановлювали розмір процентів, штрафів та приєднався саме до таких Умов та правил.

Зі змісту ст. 639 ЦК України витікає, що якщо сторони домовились укласти договір у письмовій формі, то такий договір є укладений з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1-3, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Так, в анкеті-заяві на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку вказаний розмір процентів 3% на місяць та не міститься будь-яких розмірів процентів на прострочену заборгованість, а також штрафів, пені.

Зазначення в анкеті-заяві про те, що ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, на думку суду, не свідчить про те, що відповідач під час укладання договору отримала повну, доступну та вичерпну інформацію щодо умов надання кредиту за договором, а саме - щодо сукупної вартості кредиту з урахуванням кредитної ставки за ним, переліком та розміром всіх комісій кредитора, що повязані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, щодо розміру щомісячних платежів, враховуючи розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Ця заява підписана відповідачем, що свідчить про те, що він надав свою згоду на отримання кредиту саме на таких умовах.

В свою чергу, банк, надавши кредит на підставі цієї заяви також висловив свою згоду на надання кредиту саме на цих умовах. На теперішній час, звертаючись до суду із позовом Банк просить про стягнення з відповідача заборгованості, в тому числі з пені, комісії та штрафів, нарахованих на підставі Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, а не на підставі умов анкети-заяви, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Як вбачається з Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів, долучених до позову позивачем, вони не підписані відповідачем, тому у суду не має підстав вважати, що відповідач погодився на умови викладені в них.

Суд вважає, що ПАТ «ПриватБанк» діяв недобросовісно, вказуючи розмір відсоткової ставки, пені, штрафних санкцій в Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах банку та не зазначаючи їх в анкеті-заяві. Оскільки саме анкету-заяву підписує споживач та знайомиться з нею. Умови та правила, Тарифи банку містяться на сайті ПАТ «ПриватБанк» та суду не надано доказів того, що під час підписання анкети-заяви, що є договором вони надавались для ознайомлення споживачу ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що нараховані банком відсотки в сумі 22392,57 грн. на кредит в розмірі 1406,24 грн. в 16 разів перевищують тіло кредиту. Як вбачається з розрахунку заборгованості збільшення розміру відсотків відбулося за період з лютого 2015 року по липень 2017 року, тобто за 1 рік 5 місяців. Суд вважає, що має місце істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Отже, суд прийшов до висновку, що банк та відповідач в анкеті-заяві висловили свою згоду на сплату базової відсоткової ставки в розмірі 3% на місяць, саме виходячи із такої відсоткової ставки слід виходити, розраховуючи заборгованість по кредиту.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що несплачені проценти на поточну заборгованість складають 63,35 грн., які підлягають стягненню разом із заборгованістю за кредитом. Встановлення пені, штрафів, комісії договором між сторонами не передбачено, тому в цій частині позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. Оскільки позов задоволено частково, на 5,1%, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача пропорційно - в сумі 81,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 1048, 1054 Цивільного Кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія СЮ №325245 виданий 23.11.2013 року Комунарським РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області номер картки платника податків 0) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором без номеру від 04.07.2006 року в сумі 1469 (одна тисяча чотириста шістдесят девять) грн. 59 коп. та судовий збір в сумі 81,60 грн., в решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 19.02.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська