Справа № 2а-4529/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Бабічевої Л.П.

за участю секретаря судового засідання Діброви А.О.

представника позивача - адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Сватове у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції справу про відновлення втраченого судового провадження по адміністративній справі № 2а-4529/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії, -

встановив:

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 17 серпня 2018 року було ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження у адміністративній справі № 2а-4529/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФ У в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС , зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 13 вересня 2018 року було відкрито провадження про відновлення втраченого судового провадження по справі № 2а-4529/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФ У в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат ОСОБА_1 просить відновити втрачене судове провадження.

У судове засідання представник відповідача УПФ в Ленському районі м. Луганська не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного:

З Ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 17 серпня 2018 року вбачається, що до Сватівського районного суду Луганської області звернувся ОСОБА_2 із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа по адміністративній справі № 2а-4529/11.

Розгляд заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для предявлення виконавчого документа без адміністративної справи або відновленого в установленому порядку втраченого судового провадження унеможливлює належний об'єктивний розгляд заяви.

Згідно положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» (далі Закон №1632-IV), у зв'язку із неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції, було змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Розпорядженням Голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №29/0/38-14 від 12.09.2014 року, у звязку із неможливістю здійснювати правосуддя, було змінено територіальну підсудність. Зокрема справи Ленінського районного суду м. Луганськ підсудні Сватівському районному суду Луганської області.

Відповідно до ст.384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, загальновідомим є той факт, що приміщення Ленінського районного суду м.Луганська на теперішній час знаходиться на території, тимчасово не підконтрольній українській владі.

Згідно довідки канцелярії Сватівського районного суду Луганської області року № 262 від 01.11.2018, адміністративна справа № 2а-4529/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФ У в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії не була передана з Ленінського районного суду м.Луганська до Сватівського районного суду Луганської області ( а.с. 40).

За таких обставин суд вважає доведеним факт втрати судового провадження.

Відповідно до ст.385 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

В даному випадку судом ініційовано розгляд справи про відновлення втраченого судового провадження.

Згідно ч.1 ст.389 КАС України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до статті 390 КАС України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Так, у програмі автоматизованого документообігу загальних судів «Д-3» Ленінського районного суду м. Луганська наявна постанова Ленінського районного суду м.Луганська від 09 серпня 2011 року, постановлена по адміністративній справі № 2 «а»-4529-2011 за позовом ОСОБА_2 до УПФ України в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії ( а.с. 47-48).

Згідно вказаної постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 були задоволені та визнано незаконними дії УПФУ в Ленінському районі м.Луганська при нарахуванні та виплаті державної пенсії ОСОБА_2 постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, що проводились в заниженому розмірі, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ та п.4 «Порядку» затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року.

Зобовязано УПФУ в Ленінському районі м. Луганська починаючи з 01.06.2011 року провести перерахунок та призначити виплату ОСОБА_2 державної пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, рівних прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням положень ст.ст. 49, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.4 «Порядку» затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року, ст.ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІУ.

Єдиний державний реєстр судових рішень містить ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року по справі № 2а-4529/11/1213 з відміткою про набрання рішенням законної сили, згідно якої постанову Ленінського районного суду м.Луганська від 09 серпня 2011 року залишено без змін ( а.с. 44-45).

В матеріалах справи наявний також повний текст постанови Ленінського районного суду м.Луганська від 09 серпня 2011 року та повний текст ксерокопії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року, ухваленої по адміністративній справі (а.с. 46-48, 41-43).

Судом встановлено, що в зібраних матеріалах міститься повний текст постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року, постановленої по адміністративній справі № 2«а»-4529/2011 за позовною заявою ОСОБА_2 до УПФ У в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії, та повний текст ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року по справі з відміткою про набрання рішенням законної сили, яка наявна в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що є належними та достатніми доказами для відновлення втраченого провадження по вказаній адміністративній справі в частині постанови суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції.

Таким чином, враховуючи мету відновлення втраченого судового провадження, а саме, необхідність розгляду заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа, суд вважає, що слід відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі № 2«а»-4529/2011 в частині тексту постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року та тексту ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року, вважаючи наявні копії постанови та ухвали доказами, які підтверджують факт ухвалення постанови та ухвали по цій справі.

На підставі викладеного,

керуючись ст. 248, 389-390 КАС України, суд, -

ухвалив:

Відновити втрачене судове провадження по адміністративній справі №2а-4529/11 за позовом ОСОБА_2 до УПФ У в Ленінському районі м. Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії, в частині тексту постанови Ленінського районного суду

м. Луганська від 09 серпня 2011 року та тексту ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2012 року а саме:

Справа № 2 а- 4529

2011 рік

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2011 року суддя Ленінського районного суду м. Луганська Бугера О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до УПФУ в Ленінському районі м.Луганська про визнання незаконними дій під час нарахування та перерахунку державної пенсії інваліду 3 групи, що постраждав внаслідок аварії на ЧАЕС, зобовязання провести перерахунок та призначення виплати пенсії, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Луганска із відповідним позовом, в обгрунтування якого зазначив наступне.

Він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, з 28.04.2011 року, є інвалідом 3 групи в наслідок ліквідації зазначеної аварії. Перебуває на обліку у відповідача. Відповідно до вимог ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» йому повинна сплачуватись державна пенсія як інваліду 3 групи, що не повинна бути нижчої ніж 6 мінімальних пенсій за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»від 23.12.2010 року мінімальний розмір пенсії за віком встановлений та передбачений ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»складає з 01.04.2011 року 764 гривень, з 01.07.2011 року 709 гривень, з 01.10.2011 року 784 гривні, з 01.12.2011 року 800 гривень. Посилався на вимоги ст.22 Конституції України згідно до якої конституційні права та свободи гарантуються та не можуть бути скасовані, під час прийняття нових законів або внесення змін до діючих законів не може бути звужено зміст та обсяг існуючих прав та свобод. Зазначав, що при обчисленні пенсії за основу береться мінімальна пенсія за віком, яка визначається за правилами передбаченими ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», та є однією з основних гарантій.

Відповідно до вимог ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначено, що в разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, що стратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений згідно до ст.54 цього Закону, при цьому перерахунок проводиться з дня встановлення нового прожиткового мінімуму.

На 01.05.2011 року розмір загальної суми державної пенсії позивача складав 874,60 гривень, вважав, що такий розмір пенсії значно занижений, оскільки згідно до вказаних норм права пенсія для постраждалих повинна становити 4584 гривні. Посилався на те, що звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, але йому відмовили, вважав, такі дії відповідача незаконними.

Просив визнати незаконними дії УПФУ в Ленінському районі м.Луганська при нарахуванні та виплаті державної пенсії постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, що проводились в заниженому розмірі, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ та п.4 «Порядку»затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року. Зобовязати УПФУ в Ленінському районі м.Луганська починаючи з 01.06.2011 року провести перерахунок та призначити виплату державної пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, рівних прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням положень ст.ст. 49, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та п.4 «Порядку»затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року, ст.ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІУ.

В судове засідання позивач та його представник не зявились, до початку розгляду справи подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності та підтримали позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав заперечення проти позову, просив розглядати справу за його відсутності. Письмові заперечення долучені до справи, просив в позові відмовити.

З урахуванням поданих сторонами заяв суд ухвалив провести письмовий розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач у справі є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, що підтверджується відповідним посвідченням №147427 с виданого

07.06.2011 року та відповідно до вкладки до посвідчення №652094 с діє безстроково/а.с.9/.

Згідно до довідки МСЕК №736393 позивачу з 28.04.2011 року встановлено третю групу інвалідності безстроково /а.с.11/.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та з 28.04.2011 року отримує пенсію по 3 групі інвалідності, внаслідок захворювання повязаного з виконанням обовязків військової служби відповідно до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»у розмірі відшкодування фактичних збитків. При цьому розмір пенсії з 28.04.2011 року становить 874 гривні 60 копійок 760 гривень основана пенсія за постановою КМУ, 114 гривень 60 копійок додаткова пенсія /15%/ /а.с.14/.

30.05.2011 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку /а.с.12/. Але згідно до відповіді від 02.06.2011 року №5934/02-1 позивачу було надано відповідь згідно до якої відмовлено в проведенні перерахунку /а.с.13-14/.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоровя довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Розділ 8 даного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і компенсацій особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу визначає пенсії особам, віднесеним до вказаних категорій у вигляді: а) державної пенсії.

Нормами статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»визначені підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника. Зазначені норми розповсюджуються на позивача як віднесеного до категорії 1. Частина четверта статті 54 цього Закону передбачає, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчим по 3 групі 6 мінімальних пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 спеціального Закону у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, також затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 30 травня 1997 року №523 (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 17 травня 2002 року №666, від 4 березня 2004 року №268, від 22 вересня 2004 року №1240). Ця Постанова є чинною і її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсії відповідають положенням статей 50, 52, 54 Закону України №796-ХІІ.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень, дає Закон України «Про прожитковий мінімум»від 15 липня 1999 року № 966-14, а також Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»від 5 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ, згідно статті 1 якого прожитковий мінімум використовується для визначення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Тому, судом не приймаються до уваги положення частини третьої ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з якої випливає, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання пенсії і щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50 та 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 2 ч.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, для позивача як інваліда 3 групи, особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, нижчий розмір державної пенсії повинен розраховуватися, виходячи із наведених розмірів.

Відповідно до ст. 52 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність становить з 1 квітня 2011 року становить - 764 грн..

Конституційний Суд України неодноразово розглядав проблему (про що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року по справі № 1-21/2005), повязану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України відокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами. У рішеннях Конституційного Суду України зазначалося, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України не допускається.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 71, 94, 158-163 КАС України, ст. ст. 8, 22, 55, 95 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 50, 54 ч.3 ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, суд -,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконними дії УПФУ в Ленінському районі м.Луганська при нарахуванні та виплаті державної пенсії ОСОБА_2 постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, що проводились в заниженому розмірі, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи»від 28.02.1991 року №796-ХІІ та п.4 «Порядку»затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року.

Зобовязати УПФУ в Ленінському районі м.Луганська починаючи з 01.06.2011 року провести перерахунок та призначити виплату ОСОБА_2 державної пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, рівних прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням положень ст.ст. 49, ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»та п.4 «Порядку»затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року, ст.ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 року №1058-ІУ.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Луганська протягом 10 днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Бугера О.В.

Головуючий у 1 інстанції - Бурега О.В

Суддя-доповідач - ОСОБА_3

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2012 року справа №2а-4529/11/1213 приміщення суду за адресою:83017, м. Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року у справі № 2а-4529/11/1213 за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті державної пенсії інваліду,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська про визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті державної пенсії інваліду.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року у справі № 2а-4529/11/1213 позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська при нарахуванні та виплаті державної пенсії ОСОБА_2 постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, інваліду 3 групи, що проводились в заниженому розмірі, ніж це встановлено ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ та п. 4 «Порядку» затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року №523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська починаючи з 01.06.2011 року провести перерахунок та призначити виплату ОСОБА_2 державної пенсії по 3 групі інвалідності в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, рівних прожитковому мінімуму для осіб, що втратили працездатність з урахуванням положень ст.ст. 49, ч. 3 ст.67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п. 4 «Порядку» затвердженого постановою КМУ від 30.05.1997 року № 523 із змінами та доповненнями в редакції від 22.09.2004 року, ст.ст. 28, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ГУ.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на правильність зроблених виплат позивачу відповідно до постанов Кабінету Міністрів. Вважає, що постанова підлягає скасуванню з відмовою позивачу у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України, справу розглянуто у порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечують сторони, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням робіт із ліквідації наслідків аварії, позивача визнано інвалідом ІІІ групи. Положеннями статті 14 Закону № 796-ХІІ його віднесено до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідчення.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону № 796-ХІІ особам, віднесеним до категорії 1, які є :

інвалідами І групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком;

інвалідами ІІ групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком;

інвалідами третьої групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Згідно з частиною четвертою статті 54 Закону № 796-ХІІ в усіх випадках розмір пенсій для інвалідів:

І групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 10 мінімальних пенсій за віком;

ІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком;

ІІІ групи, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 6 мінімальних пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України (254к/96-ВР), закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Зі статей 50 та 54 Закону № 796-ХІІ випливає, що під час визначення розміру пенсії та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, за основу їх нарахування береться мінімальна пенсія за віком.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Відповідно до частини третьої статті 67 Закону № 796-ХІІ, яка набрала чинності 31 жовтня 2006 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також: розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4 категорій, та розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсій за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 28 розділу II Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесені зміни до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме, текст статті 50 викладений в такій редакції:

"Особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах:

інвалідам І групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам II групи - 20 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 15 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати додаткової пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами";

частини третю і четверту статті 54 замінено чотирма частинами такого змісту:

"У всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:

по І групі інвалідності - 220 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 200 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 180 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та осіб, евакуйованих у 1986 році із зони відчуження:

по І групі інвалідності - 160 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 150 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 140 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для інших інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою:

по І групі інвалідності - 130 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по II групі інвалідності - 120 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

по III групі інвалідності - 110 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

дітям-інвалідам - 70 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп від 22.05.2008 р. визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення, зокрема, п. 28 розділу II „Внесення змін до деяких законодавчих актів України Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв'язку з чим з 22.05.2008 року відновлена дія ст. ст. 49, 50, 54 Закону України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції до 01.01.2008 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Луганська на постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року у справі № 2а-4529/11/1213 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Луганська від 09 серпня 2011 року у справі № 2а-4529/11/1213 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: С.В. Жаботинська

Судді: О.А. Нікулін

ОСОБА_4

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.П. Бабічева