ПОСТАНОВА

Іменем України

14 лютого 2018 року м. Кропивницький

справа № 403/245/17

провадження № 22-ц/781/445/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Голованя А.М.,

суддів: Гайсюка О.В., Єгорової С.М.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива», про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 квітня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 150000 грн. зі сплатою процентів 18 % річних, терміном до 21 квітня 2011 року.

21 квітня 2006 року у забезпечення виконання кредитних зобов'язань по вказаному кредитному договору між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Нива», було укладено договір застави.

Позичальник зобов'язання за кредитним договором не виконувала належним чином, а тому станом на 16 березня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 112621,95 грн. з яких 84971,85 грн. - прострочений борг, 27650,10 грн. - пеня.

У зв'язку з викладеним ПАТ «Державний ощадний банк України» був змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом.

Ухвалою суду від 14 липня 2017 року залучено до участі в справі як третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. (а.с. 68)

Ухвалою суду від 24 липня 2017 року залучено до участі в справі як третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива». (а.с. 152)

Рішенням Устинівського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 112621,95 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що суд безпідставно не застосував позовну давність.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник ПАТ «Державний ощадний банк України» висловила заперечення проти скарги.

Представники третіх осіб - Відділу державної виконавчої служби Устинівського районного управління юстиції та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива», які були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання апеляційного суду не з'явилися.

Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. (ч.2 ст.372 ЦПК України)

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог, відповідно до ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» ґрунтуються на умовах кредитного договору, оскільки ОСОБА_1 належним чином не виконала зобов'язання за вказаною угодою.

Вирішуючи заяву про застосування позовної давності суд зазначив, що, оскільки право застави на майно заставодавця ТОВ «Нива» не припинено в порядку передбаченому ч.1 ст.593 ЦК України, то підстав для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні.

Проте погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 квітня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 150000 грн. зі сплатою процентів 18 % річних, терміном до 21 квітня 2011 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору 21 квітня 2006 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Нива», було укладено договір застави.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, а тому, відповідно до розрахунку наданого ПАТ «Державний ощадний банк України», станом на 16 березня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 112621,95 грн. з яких 84971,85 грн. - прострочений борг, 27650,10 грн. - пеня.(а.с. 11)

За правилами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.(ст. 625 ЦК України)

Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (чч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

19 червня 2017 року відповідачем ОСОБА_1 до винесення судом рішення, заявлено про застосування позовної давності. (а.с. 49)

Отже, оскільки строком погашення кредиту визначено 21 квітня 2011 року, а кредитор з позовом до суду звернувся 19.05.2017 року, відповідач в суді першої інстанції подав заяву про застосування позовної давності, визначений законом строк позовної давності у три роки сплив, поважних причин для поновлення такого строку ПАТ «Державний ощадний банк України» не навів, тому є всі підстави для застосування наслідків спливу позовної давності до вимог заявлених до позичальника.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи в порушення вимог статті 212 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) щодо оцінки доказів і статті 213 ЦПК України (у редакції від 07 липня 2010 року) щодо законності та обґрунтованості рішення суду, неправильно дослідив і оцінив обставини у справі, не перевірив та не врахував надані докази і пояснення учасників справи, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з підстав передбачених п.п. 2, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення 112621,95 грн. з яких 94971,85 грн. - прострочений борг (тіло кредиту), 27650,10 грн. - пеня.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені нею при подачі апеляційної скарги в розмірі 1760 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 382, 383, 384, 389 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 06 грудня 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 112650,10 грн. залишити без задоволення.

Стягнути із ПАТ «Державний ощадний банк України» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені нею при подачі апеляційної скарги в розмірі 1760 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:

Судді: