Справа № 214/5261/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Усік М.О.

за участю позивачки - ОСОБА_1

за участю представника позивачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить: визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. Вона, позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 виховувалась в державному дитячому закладі Відповідно до рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 18.02.2004 року № 51 до повноліття та закріплено за нею житло за адресою: АДРЕСА_1. Вона, позивачка, мала статус дитини-сироти, що підтверджується рішенням Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 21 січня 2009 року за №21. Відповідно до рішення виконкому Саксаганської районної у місті ради від 19.03.2003 року № 88/3 влаштовано малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до державного дитячого закладу до повноліття та закріплено за неповнолітнім житло за адресою: АДРЕСА_1.

Мати ОСОБА_5, рішенням Саксаганського місцевого суду від 6 жовтня 2003 року була позбавлена батьківських прав. ІНФОРМАЦІЯ_5 мати ОСОБА_5 померла у віці 26 років.

Згідно до ордеру № 1491, виданого виконавчим комітетом Саксаганської районної ради народних депутатів від 24.10.1989 року, ОСОБА_6 ( діду позивачки), та членам його родини, а саме: ОСОБА_7 ( дружині), ОСОБА_5 ( мати позивачки) та ОСОБА_8 (дядько позивачки) надано право на найняття ними квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 47 років помер ОСОБА_6. Згідно виписки з фінансово - особистого рахунку за № НОМЕР_1 зазначено квартиронаймачем ОСОБА_7 ( дружину ОСОБА_6).

22 квітня 2013 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу визнав ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 ( бабуся позивачки) та ОСОБА_8 ( дядько позивачки), ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Відповідно до картотеки реєстраційного обліку місця проживання/перебування громадян, станом на 19 квітня 2017 року, у реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 зазначені : ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Вона, позивачка, з 9 червня 2017 року по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. На даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2, дана обставина підтверджується довідкою з місця проживання за № 1994 від 11.05.2017 року. Окремо зазначає, що місце реєстрації зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена квартира була закріплена за нею, поки вона перебувала та навчалася в комунальному навчально-виховному комплексі «Загальноосвітня школа - інтернат ?-??? ступенів № 9 з посиленою спортивною підготовкою», з 07.06.2004 року по 01.09.2014 року.

Служба у справах дітей Нікопольської міської ради повідомляє, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який перебував на первинному обліку в ССД Саксаганської райради м. Кривого Рогу, з 01.09.2005 року виховувався на повному державному утриманні в Нікопольській середній школі - інтернаті №1 для дітей - сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків «Гармонія».

За рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2008 року справа № 2о-330/08, ОСОБА_4, усиновлений громадянами Італії ОСОБА_13 та ОСОБА_14. Місце проживання подружжя на момент усиновлення: АДРЕСА_4.

Згідно акту мешканців будинку АДРЕСА_1, з 01 липня 2017року зазначається, що ОСОБА_4 не мешкає за вищевказаною адресою. У вересні 2017 року звернулася до Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Відділу реєстрації місця проживання громадян з заявою про зняття з реєстрації ОСОБА_4 за вищезазначеною адресою, але їй було роз'яснено, що без особистої присутності відповідача, це зробити не має можливості, і запропоновано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Відповідно до ст. 71, 72 ЖК УРСР, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членам його сім'ї протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені законодавством строки, провадиться в судовому порядку.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що відповідачем доводиться їй рідним братом по матері, який проживав у спірній квартирі до 2003 року.

Представник позивачки позов підтримала повністю.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, у зв'язку з чим, на підставі ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: паспорт (а.с.5), рішення (а.с.7,9,10), свідоцтво про народження (а.с.11), витяг з державного реєстру (а.с.12), рішення суду (а.с.13), свідоцтво про смерть (а.с.14), ордер (а.с.15), свідоцтво про смерть (а.с.16), виписка (а.с.17), рішення суду (а.с.18), повідомлення (а.с.19), довідка (а.с.20, 21), акт (а.с.22), картка дитини (а.с.23), повідомлення (а.с.50).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: паспорт (а.с.5), рішення (а.с.7,10), ордер (а.с.15), виписку (а.с.17), довідка (а.с.20), акт (а.с.22), повідомлення (а.с.50), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування квартири АДРЕСА_1 у комунальній власності, закріплення зазначеного житла за позивачкою та відповідачем, перебування позивачки та відповідача на реєстраційному обліку у зазначеній квартирі, відсутність відповідача у зазначеній квартирі.

Суд вважає належним доказом: повідомлення (а.с.19), так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме усиновлення відповідача у 2008 році громадянами Італії.

Суд вважає неналежними доказами: рішення (а.с.9), свідоцтво про народження (а.с.11), витяг з державного реєстру (а.с.12), рішення суду (а.с.13), свідоцтво про смерть (а.с.14), свідоцтво про смерть (а.с.16), рішення суду (а.с.18), довідку (а.с. 21), картку дитини (а.с.23), так як ці докази не стосуються предмету спору.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази: паспорт (а.с.5), рішення (а.с.7,10), ордер (а.с.15), виписку (а.с.17), повідомлення (а.с.19), довідка (а.с.20), акт (а.с.22), повідомлення (а.с.50), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, закріплена за сторонами по справі, що встановлено рішеннями (а.с.8,10), ордером (а.с.15).

В квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка та відповідач, що вбачається з паспорту (а.с.5), виписки (а.с.17), довідки (а.с.20), повідомлення (а.с.50).

Відповідач згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2008 року усиновлений громадянами Італії, у спірній квартирі не проживає понад шість місяців без поважних причин, що встановлено поясненнями позивачки, повідомленням (а.с.19), актом (а.с.22).

Відносини між сторонами регулюються нормами ЖК України.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідач відсутній в спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню,

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 228, 258-260, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1на користь ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 26 січня 2018 року.

Суддя В.М. Прасолов