Справа № 313/1293/18
Провадження № 2-с/313/2/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2018 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області в складі :

головуючого судді : Кравцова С.О.

при секретарі : Василенко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Веселівського районного суду Запорізької області заяву про скасування судового наказу, виданого Веселівським районним судом Запорізької області за заявою Комунального підприємства «Водоканал» Веселівської селищної ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, суд -

ВСТАНОВИВ :

31.08.2018 року Веселівським районним судом Запорізької області був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» Веселівської селищної ради заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 1538 грн. 07 коп. та 176 грн. 20 коп. судового збору. Даний судовий наказ боржником був отриманий поштою 08.09.2018 року (підтверджується відстеженням листа з офіційної веб-сторінки ПАТ «Укрпошта»).

З даним судовим наказом боржник не згоден та просить його скасувати з тих підстав, що як вбачається із заяви стягувача від 03.08.2018 року № б/н період за який стягується заборгованість складає з 01.06.2017 року по 01.06.2018 року. При цьому до заяви долучений лише договір про надання послуг з центрального водопостачання та водовідведення від 20.04.2018 року № б/н.

Тобто, вимога за період з 01.06.2017 року по 20.04.2018 року предявлена за відсутності договору, укладеного в письмовій формі, що виключає можливість її розгляду в порядку наказового провадження та відповідно до ст. 165 ЦПК України є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Щодо долучених документів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, слід звернути увагу на наступне. Комунальним підприємством будь-які документи, які підтверджують момент настання обовязку виконання зобовязання та сам факт виникнення заборгованості не надано. Заявником також не надано розрахунок на який він посилається у заяві про видачу судового наказу.

З матеріалів справи вбачається, що заявником долучена лише інформація по особистому рахунку МОС 16-43, яка за своєю суттю є лише внутрішнім документом бухгалтерського обліку. Дана інформація не є первинним документом в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і тому не може бути доказом проведення господарської операції і відповідно виникнення та існування заборгованості.

Крім того, досліджуючи інформацію по особистому рахунку МОС 16-43 видно, що заборгованість виникла 01.03.2018 року, тобто до моменту укладення сторонами договору. При цьому за період з 01.02.2018 року по 01.03.2018 року кількість спожитої питної води та водовідведення за місяць склала 40 м3 (нарахування за нормою у звязку із не проведенням відповідальною особою повірки засобу вимірювання), кількість осіб, які проживають у квартирі за даними заявника складає 5 чоловік. Але з даним розрахунком боржник не погоджується та вважає його безпідставним, у звязку із невірним визначенням кількості осіб (фактично мешкає 4 особи), а також виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції яка діяла на час виникнення заборгованості) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Згідно п. п. 6, 7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року № 474 (в редакції яка діяла на час виникнення заборгованості в редакції яка діяла на час виникнення заборгованості) періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок виконавців. Виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

В порушення вказаних норм заявник - виконавець у встановлений спосіб не поінформував боржника та не провів за власний рахунок повірку засобу вимірювання, що в свою чергу говорить про безпідставність неврахування показів водоміру та проведення нарахування за нормою споживання.

В звязку із цим, виникла заборгованість в сумі 1372,66 грн. не є безспірною, що також виключає можливість розгляду даного спору в порядку наказового провадження. За для недопущення порушення основних засад цивільного судочинства, а саме: змагальності, пропорційності та за для надання боржникові гарантованого права на захист, виниклий спір має розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу за змістом та формою відповідає вимогам ч. 3 ч. 5 ст.170 ЦПК України і подана з дотриманням строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України, у звязку з чим підстав для її повернення не має, суддя вважає необхідним судовий наказ скасувати.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 259-261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 пор скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ від 31.08.2018 року, виданий Веселівським районним судом Запорізької області у справі № 313/1293/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Водоканал» Веселівської селищної ради заборгованості за оплату житлово - комунальних послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 1538 грн. 07 коп. та 176 грн. 20 коп. судового збору.

Розяснити стягувачу Комунальному підприємству «Водоканал» Веселівської селищної ради що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2