Справа № 585/180/18
Номер провадження 2/585/330/18
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м.Ромни

Суддя Роменського міськрайонного суду Сумської області В.О. Шульга, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту з легкового автомобіля, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області і просить: зняти арешт із належного йому, ОСОБА_1, легкового автомобіля марки ВАЗ 2105, тип ТЗ - легковий седан, 1982 року випуску, ДНЗ 3 5421 СУ та оголошення заборони на його відчуження, накладений постановою державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ступник від 14.07.2008 року. В обгрунтування позову, зокрема, вказує, що 26 грудня 2017 року йому стало відомо, що його вказаний легковий автомобіль марки ВАЗ, 2105, тип ТЗ - легковий седан, 1982 року випуску, ДНЗ З 5421 СУ перебуває під арештом на підставі постанови державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Ступник від 14.07.2008 року. Відповідно до листа начальника Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_2 від 12.01.2018 року він дізнався, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №5626653 з примусового виконання постанови №3-7841 від 23.08.2007 року, виданої Роменським міськрайонним судом, про стягнення з нього на користь держави штрафу у сумі 17 грн.

Вивчивши предмет та підстави позову, приходжу до висновку, що вказана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, враховуючи наступне.

З листа начальника Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській обл. № 724/13.12-30 від 12.01.2018 року, адресованого ОСОБА_1, який додано до позовної заяви, вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 5626653 з примусового виконання постанови № 3-7841 від 23.08.2007 року виданої Роменським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штраф в сумі 17,00 грн. 11.12.2007 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання до 18.12.2007 року по виконанню вказаного виконавчого документа. 14.07.2008 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 29.12.2009 року державним виконавцем, винесено постанову про. повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчий документ повернуто без виконання. На даний час Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області позбавлений можливості зняти арешт, тому йому порекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з автомобіля

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник, вказане положення закріплене і в попередніх редакціях вказаного Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 1 ст. 447 ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 троку) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В п.1 постанови № 5 від 3 червня 2016 року пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», визначено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Пунктом 5 постанови № 5 від 3 червня 2016 року пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У разі предявлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

З 15.12.2017 року Цивільний процесуальний кодекс України діє в новій редакції і п.1) ч.1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку суд приходить до висновку, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, оскільки позивач є стороною виконавчого провадження, яка має вирішувати питання, пов'язані з виконавчим провадженням (оскільки арешт накладено в межах виконавчого провадження) в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року), а саме шляхом оскарження постанови про накладення арешту.

Відповідно до п.3) ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

За таких обставин, ОСОБА_1 слід повернути сплачений судовий збір в сумі 704,80 грн.

Керуючись п.1) ч.1 ст. 186 ЦПК України, п.3) ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту з легкового автомобіля.

Повернути ОСОБА_1 сімсот чотири гривні вісімдесят копійок (704 грн. 80 коп.) судового збору, сплаченого згідно квитанції Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» № 31_12 від 17.01.2018 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: підпис …

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_3