Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2018 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Панасюка І.В.,

з участю секретаря судового засідання - Кучер Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В позовній заяві зазначила, що в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121 знаходиться будинок з надвірними будівлями, який належав ОСОБА_3.

03 квітня 2008 року вона купила зазначений будинок в ОСОБА_3 за 37000 грн., про що в присутності свідків написала розписку про передачу зазначених коштів, ОСОБА_3 в свою чергу передала їй всі документи на даний будинок та цього ж дня склала на її ім'я заповіт, яким заповіла їй зазначений будинок. Договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчували так як на той час вона позичала кошти для купівлі зазначеного будинку і коштів щоб нотаріально оформити зазначений будинок в неї не було.

25 лютого 2018 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 вона мала оформити даний будинок на себе оскільки вона знала, що на неї складений заповіт, та вона є єдиним спадкоємцем зазначеного будинку, але в Могильненській сільській раді їй повідомили, що 27.04.2016 року ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_2, яким заповіла все належне їй майно останньому.

Після того як вона дізналася, що ОСОБА_3 склала заповіт на ОСОБА_2 то звернулася до нього в усній формі, з приводу того щоб оформити даний будинок на неї у звязку з тим, що вона купила зазначений будинок і фактично володіє ним. ОСОБА_2 повідомив, що з приводу володіння нею даним будинком він не заперечує, та оформляти на себе він не буде.

Вона з 03 квітня 2008 року фактично володіє будинком з надвірними будівлями, що розташований в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121. За період володіння вона зробила в будинку поточні ремонти, доглядає за ним та використовує його у власних потребах та сплачує податок за землю і комунальні платежі.

Вважає що вона добросовісно заволоділа будинком з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121.

Визнання право власності на зазначений будинок їй необхідно для отримання документу про право власності.

Позивач в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заву з клопотанням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовільнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з клопотанням розглянути без його участі, позов визнає повністю, не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинок з надвірними будівлями с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи до майна померлої 25.02.2018 року ОСОБА_3, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121 знаходиться будинок з надвірними будівлями, який належав ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва № 436 на право особистої власності на житловий будинок (а.с. 7).

З копії технічного паспорта на житловий будинок в с. Могильне, Гайворонського району, по вул. Леніна, 121, Кіровоградської області, вбачається, що відсоток зносу останнього становить 10% (а.с. 8-10).

03 квітня 2008 року ОСОБА_3 склала на ім'я ОСОБА_1 заповіт, яким заповіла останній зазначений будинок (а.с. 12). 27.04.2016 року ОСОБА_3 cклала заповіт на ОСОБА_2, яким заповіла все належне їй майно (а.с. 13).

ОСОБА_3 25 лютого 2018 року померла (а.с. 15).

ОСОБА_1 з 2008 року фактично володіє будинком з надвірними будівлями, що розташований в с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (вул. Леніна) №121, що підтверджується довідкою Могильненської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області № 630 від 01.06.2018 року (а.с. 14).

Враховуючи вищевикладене суд вражає, що позивач добросовісно заволоділа спірним будинком.

Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

Згідно з ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вбачається, що відповідно до частини першої статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК України) (п. 9 Постанови).

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач з 2008 року користується житловим будинком, оплачує всі комунальні послуги, тобто більше 10 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, враховуючи наведені обставини справи та положення діючого в Україні цивільного законодавства, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку ст.344 ЦК України за набувальною давністю, в зв'язку з чим вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 334 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на не рухоме майно за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності за набувальною давністю на будинок з надвірними будівлями який знаходиться за адресою с. Могильне Гайворонського району Кіровоградської області по вул. Святопокровській (Леніна) №121.

Понесені судові витрати залишити за ОСОБА_1 по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. В. Панасюк

Дата документу 05.11.2018