Справа № 2-6747/10
Провадження № 6/161/17/18
У Х В А Л А

про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

18 січня 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

06 липня 2010 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням суду від 07 жовтня 2010 року (т.1 а.с.62-64), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 17 грудня 2010 року (т.1 а.с.104-105), позов задоволено повністю.

Стягнуто солідарно:

- з ОСОБА_3, як основного боржника та ОСОБА_4, як поручителя на користь ПАТ «УкрСиббанк» 610 459,66 грн. заборгованість за кредитним договором;

- з ОСОБА_3, як основного боржника та ОСОБА_2, як поручителя на користь ПАТ «УкрСиббанк» 610 459,66 грн. заборгованість за кредитним договором;

- з ОСОБА_3, як основного боржника та ОСОБА_5, як поручителя на користь ПАТ «УкрСиббанк» 610 459,66 грн. заборгованість за кредитним договором;

- з ОСОБА_3, як основного боржника та ОСОБА_6, як поручителя на користь ПАТ «УкрСиббанк» 610 459,66 грн. заборгованість за кредитним договором.

В рахунок погашення заборгованості про надання споживчого кредиту №0 від 10 жовтня 2008 року в розмірі 610 459,66 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру №44, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 68,0 кв.м., та знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Кравчука, буд.24, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_4 ОСОБА_2 та ОСОБА_5, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На виконання цього судового рішення, судом були видані виконавчі листи стосовно кожного з солідарних боржників.

Ухвалою суду від 11 квітня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_3 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (т.1 а.с.194-196).

Іншою ухвалою суду від 11 квітня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_5 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (т.1 а.с.213-214).

Ухвалою суду від 25 березня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_6 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (т.1 а.с.249-250).

Ухвалою суду від 25 березня 2013 року замінено стягувача у виконавчому провадженні відносно ОСОБА_7 з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (т.2 а.с.23).

На адресу суду 06 листопада 2017 року надійшла заява боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви зазначає, що його зобовязання були припиненні у звязку з заміною первісного кредитора у зобовязанні.

Крім того, зазначає, що предмет іпотеки, на який було звернуто стягнення рішенням суду, був реалізований з прилюдних торгів, внаслідок чого змінилася сума заборгованості.

З наведених вище підстав просить суд визнати виконавчий лист №2-6747/10 Луцького міськрайонного суду виданий 23 червня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 як основного боржника та ОСОБА_2 як поручителя 610 459,66 грн. заборгованості за кредит договором, таким що не підлягає виконанню.

В судове засідання заявник та заінтересовані особи не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, що не є перешкодою для розгляду судом заяви у їх відсутність відповідно до ч 3 ст. 432 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з наступних підстав.

Частиною другою статті 369 ЦПК України (в редакції чинній на момент звернення заявника) передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У частині четвертій цієї ж статті визначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Натомість, у частині першій та другій статті 432 ЦПК України (в редакції чинній станом на день розгляду заяви) визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В Узагальненні про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке здійснено Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, розяснено, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

У розглядуваному випадку заявник просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню одночасно з матеріальних підстав (припинення зобовязання поруки у звязку з заміною первісного кредитора), а також процесуальних підстав (часткове виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки під час виконавчого провадження).

Стосовно матеріальних підстав, які зазначає заявник, суд зазначає наступне.

Як слідує з тексту судового рішення від 07 жовтня 2010 року, підставою для солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_2 став договір поруки від 10 жовтня 2007 року №0/2, який укладений з Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (т.1 а.с.19).

Статтею 559 Цивільного кодексу України визначені вичерпні підстав припинення поруки.

Так, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем.

Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З аналізу вищенаведених норм матеріального закону слідує, що порука припиняється лише у разі заміни боржника у зобовязанні, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Заміна кредитора у зобовязанні ніяким чином не впливає на обсяг відповідальності поручителя, а отже у звязку з такою заміною порука не вважається припиненою.

З наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у звязку з заміною кредитора у зобовязанні, за яке поручився ОСОБА_2.

Стосовно процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які наводить заявник, суд зазначає, що часткове виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки під час виконавчого провадження не є добровільним виконанням судового рішення в розумінні ч.4 ст.369 ЦПК України (в редакції до 15.12.2017), а також ч.2 ст.432 ЦПК України у чинній редакції.

Крім того, часткове погашення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Державний виконавець під час виконання судового рішення враховує погашену суму та у разі повного виконання судового рішення поверне виконавчий лист на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» органу, який його видав (суду).

Більше того, у разі визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, боржник набуде право вимагати повернути стягнуте за цим виконавчим документом на підставі ч.4 ст.432 ЦПК України, що у даній ситуації є недопустимим.

Крім того, боржник таким чином неправомірно та невиправдано ухилиться від сплати виконавчого збору, який передбачений статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі частини сьомої цієї ж статті.

З наведених вище мотивів та підстав суд дійшов висновку, що відсутні будь-які підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

Крім того, на адресу суду 20 листопада 2017 року надійшла заява ОСОБА_6 (інший боржник) про обєднання в одне провадження однорідних позовних вимоги. В ній ОСОБА_6 просить суд обєднати в одне провадження однорідні позовні вимоги, а саме справу №2-6747 за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання, та заяву ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким що не підлягає до виконання. До вказаної заяви була надана копія заяви ОСОБА_6 з додатками про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т.2 а.с.55).

У задоволенні вказаної заяви суд відмовляє з тих мотивів, що по-перше, чинним процесуальним кодексом передбачено обєднання саме позовних вимог, а обєднання в одне провадження заяв про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не передбачено. По-друге, до заяви про обєднання вимог надано копію заяви ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання від 24 листопада 2017 року. Про те, що це саме копія заявник самостійно зазначили в додатках до заяви про обєднання в одне провадження (т.2 а.с.55). Натомість за даними автоматизованої системи діловодства суду, оригінал такої заяви до суду не подавався, а отже не було зареєстровано та розподілено між суддями провадження за заявою ОСОБА_6, а тому і відсутнє провадження з яким можливо провести обєднання вимог заяв.

Також 15 грудня 2017 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_2, в якій він просить суд зупинити стягнення за виконавчим листом. Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання, оскільки у ньому взагалі не наведено будь-яких мотивів або підстав для зупинення стягнення за виконавчим листом.

Керуючись статтею 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення стягнення за виконавчим листом відмовити повністю.

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про обєднання в одне провадження однорідних позовних вимоги відмовити повністю.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу за кредитним договором відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.01.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_8