Провадження № 2/643/269/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Погасій О.Ф.,

за участю секретаря Петрової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_4, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

До суду 04 жовтня 2016 року звернулись з позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на спадкове майно 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові, по 65/200 частин кожному, після померлого 18.12.2015 р. ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_3 міська рада 03.11.2016 року подав до суду письмові заперечення, в яких просить у задоволенні позовних вимог відмовити з тих підстав, що право власності на 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, крім того, на території вищезазначеного домоволодіння самочинно побудований житловий будинок та прибудови і будівлі, самочинне будівництво є істотним порушенням будівельних норм і правил та позивачами не надані докази, які б підтверджували реєстрацію прав на новостворений обєкт нерухомого майна (а.с.3-36).

Ухвалою суду від 29.05.2017 року за клопотанням відповідача ОСОБА_3 міської ради до участі в справі в якості співвідповідача залучено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ОСОБА_3 міської ради (а.с.93).

04.10.2017 р. позивачі подали до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 міської ради, треті особи: ОСОБА_6, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові, по 65/200 частин кожному (а.с.154-155).

18.12.2017 р. позивачі подали до суду уточнену позовну заяву до ОСОБА_3 міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ОСОБА_3 міської ради, третя особа ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові, по 65/200 частин кожному, за виключенням самочинно побудованих приміщень (а.с.186).

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що ОСОБА_5 на праві власності належало 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові. Право власності не було зареєстровано у встановленому законом порядку. 18.12.2015 року ОСОБА_5 помер. Спадщину, яка складається з 65/100 частин вищезазначеного житлового будинку фактично прийняли позивачі: дружина померлого ОСОБА_1 та син померлого ОСОБА_2 У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулась до Одинадцятої ХДНК із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Державний нотаріус Одинадцятої ХДНК виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в звязку з тим, що за життя спадкодавця ОСОБА_5 право власності на 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові з господарськими будівлями та спорудами на підставі виникнення права власності рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2007 р. № 2-13070/2006, зареєстровано не було.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7, який діє на підставі довіреності (а.с.138), позовні вимоги, згідно уточненої позовної заяви в останньої редакції підтримав, просив провести судове засідання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві.

Позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав, просив провести судове засідання без його участі, про що зазначив у письмовій заяві (а.с.221).

Відповідач ОСОБА_3 міська рада просив провести судове засідання без участі його представника, прийняти законне та обґрунтоване рішення, яке б не порушувало права та інтереси сторін і третіх осіб, з урахуванням викладених пояснень, про що зазначив у письмовій заяві (а.с.196).

Інші учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2007 р. у справі № 2-13070/2006, яке набрало законної сили, ОСОБА_5, ОСОБА_8 (нині померлій) належить 65/100 частин у праві власності на домоволодіння № 18 по вул. Тевелєва в м. Харкові, з яких ОСОБА_5 325/600 частин та ОСОБА_8 (померлій) 65/600 частин.

Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_8, яка померла 26.12.1996 р., заповітом, посвідченим Одинадцятою ХДНК 11.07.1989 року за р. № 1-4160, заповіла належну їй частину домоволодіння своєму сину ОСОБА_5, який спадщину фактично прийняв, так як вступив в управління та користування спадковим майном, але свої спадкові права на домоволодіння не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, ОСОБА_5 при житті належало 65/100 частин домоволодіння № 18 по вул. Тевелєва в м. Харкові, яке є спадковим майном, з яких 325/600 частин на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2007 р. та 65/600 частин в порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_8

При житті ОСОБА_5 не оформив право власності на спадщину та не зареєстрував право власності на належні йому частини житлового будинку у встановленому законом порядку.

18.12.2015 року ОСОБА_5 помер (а.с.8).

На день смерті ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Івана Зарудного (Тевелєва), 18 проживали та зареєстровані: його дружина ОСОБА_1, його син ОСОБА_2, онука ОСОБА_9 та невістка ОСОБА_10 (а.с.7).

Спадкоємцями першої черги на спадщину після померлого ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_2 позивачі у справі.

Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5, оскільки проживали разом із спадкодавцем на день його смерті, у встановлений законом шестимісячний строк звернулись до Одинадцятої ХДНК із заявами видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Одинадцятої ХДНК від 15.07.2016 р. у видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про право на спадщину за законом відмовлено в звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_5, який прийняв спадщину після померлої ОСОБА_8, свої спадкові права не оформив, за життя спадкодавця ОСОБА_5 право власності на 65/100 частин житлового будинку № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня вул. Тевелєва) в м. Харкові з господарськими будівлями та спорудами на підставі виникнення права власності рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.08.2007 р. № 2-13070/2006, зареєстровано не було (а.с.4).

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу шість місяців, він не заявив про відмову від неї.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно.

Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивачі понесли судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп., 2922 грн. 74 коп., 3479 грн. 45 коп. (а.с.1,19,20), які суд відносить на рахунок позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216-1223, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 90, 92, 95, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом після померлого 18 грудня 2015 року ОСОБА_5, на 65/100 частин житлового домоволодіння № 18 по вул. Івана Зарудного (колишня Тевелєва) в м. Харкові, за виключенням самочинно побудованих будівель та приміщень, по 65/200 частин за кожним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного судушляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Ф. Погасій