Єдиний унікальний номер судової справи 201/2340/17
Номер провадження 2/201/297/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання - Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання припиненою поруки, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 13 лютого 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання припиненою поруки, яка згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана для розгляду судді Демидовій С.О. Розпорядженням керівника апарату Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2017 року указану цивільну справу призначено до повторного автоматичного розподілу судових справ у зв'язку із закінченням п'ятирічного строку повноважень судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидової С.О. Справу передано на автоматичний розподіл між суддями у відповідності до ст. 11-1 ЦПК України. Згідно із протоколом повторного автоматичного розподілу від 19 травня 2017 року справа розподілена судді Ходаківському М.П.

В обґрунтування своїх позовних вимог з урахуванням уточненої позовної заяви позивач у позовній заяві посилався на те, що 15 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (у подальшому змінено назву на ПАТ «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 204/144, за умовами якого банк надав останній грошові кошти у розмірі 148000 доларів США зі сплатою 13,50% річних з кінцевим терміном повернення 13 серпня 2033 року. Згідно з умовами додаткових угод від 20 жовтня 2008 року та від 30 липня 2009 року розмір ліміту зобов'язань склав 161446,89 доларів США з кінцевим поверненням погашення кредиту до 14 серпня 2038 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 206/144 від 15 серпня 2008 року, за умовами якого останній зобов'язався відповідати у повному обсязі перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, який діє до повного виконання всіх вимог забезпечених порукою, що не є строком припинення поруки у розумінні ст. 251, 252 ЦК України, а в даному випадку застосуванню підлягають ч.4 ст. 559 ЦК України. Строк виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік шестимісячного строку пред'явлення вимоги до поручителя настав 17 січня 2009 року. 06 вересня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який у подальшому було залишено без розгляду. Згідно із розрахунку заборгованості за кредитним договором заборгованість виникла 16 грудня 2008 року, а тому строк виконання основного зобов'язання настав 17 січня 2009 року. Таким чином, шестимісячний строк для пред'явлення вимог до поручителя щодо зобов'язань за кредитом закінчився 18 червня 2009 року, а отже порука за кредитним договором № 201/144 від 15 серпня 2008 року припинилась 18 червня 2009 року. У зв'язку із викладеним позивач просить суд визнати припиненою поруку за договором поруки № 206/144 від 15 серпня 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд повідомив, будь-яких клопотань або заяв від представника банку не надходило. Окрім того представник банку двічі звертався до суду з апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження у вказаній цивільній справи, а отже банку відомо про наявність указаної цивільної справи та він не скористався своїм правом надати будь-які письмові заперечення проти позовних вимог позивача.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 15 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», після зміни назви є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_2 укладено договір кредиту № 204/144, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 148000 доларів США зі сплатою 13,50% річних на строк до 13 серпня 2033 року, а позичальник зобов'язався погасити заборгованість в обумовлені договором строки (а.с. 11-12).

Згідно із п. 1.1.1 кредитного договору сторони встановили графік та порядок погашення суми основної заборгованості шляхом виплати щомісячних платежів протягом усього часу дії договору в розмірі 493 доларів США, до 15 числа кожного місяця, починаючи з вересня 2008 року.

Пунктом 2.4.5 кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі.

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами п.п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним вище кредитним договором, 15 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», після зміни назви ПАТ «Укрсоцбанк», та поручителем ОСОБА_1 укладено договір поруки № 206/144, за умовами якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках передбачених договором кредиту (а.с. 18-19). Вказаний договір поруки також підписано позичальником ОСОБА_2

В зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором банком нарахована заборгованість, яка станом на 19 серпня 2016 року становила 399 475,52 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом 159967,89 доларів США, заборгованості за відсотками 161641,43 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту 13787,29 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками 64078,91 доларів США.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У пункті 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Судом встановлено, що останній платіж за кредитним договором ОСОБА_2 здійснила 15 жовтня 2008 року, що підтверджується розрахунком кредитної заборгованості (а.с.27-31). Наступний платіж згідно з умовами кредитного договору (п. 1.1.1 кредитного договору), позичальник повинен був здійснити у строк «до 15 листопада 2008 року». Отже, про порушення позичальником умов кредитного договору банк дізнався 15 листопада 2008 року.

Згідно із змістом п. 4.4 кредитного договору № 204/144 від 15 серпня 2008 року, що стосується зміни строку виконання основного зобов'язання у зв'язку з порушенням умов договору щодо повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, - перебіг 90-денного строку розпочався 16 листопада 2008 року та тривав по 13 лютого 2009 року включно; наступним робочим днем (понеділком) було 16 лютого 2009 року. Саме 16 лютого 2009 року згідно із змістом п. 4.4 кредитного договору №204/144 від 15 серпня 2008 року є новим терміном дострокового виконання основного зобов'язання. Однак 16 лютого 2009 року борг за кредитним договором погашено не було, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Отже, в зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору щодо погашення заборгованості, змінився строк виконання основного зобов'язання (п. 4.4. договору), а тому перебіг передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку почався 17 лютого 2009 року та тривав по 16 серпня 2009 року включно. Протягом вказаного періоду вимога до поручителя чи основного боржника банком пред'явлена не була; дії, що переривають перебіг вказаного строку, банком, боржником, поручителем не вчинялись, що стверджується матеріалами справи.

Викладене вище свідчить про те, що порука ОСОБА_1 за кредитним договором №204/144 від 15 серпня 2008 року є припиненою з 17 серпня 2009 року.

Суд зауважує, що викладена у п. 6.2 договору поруки від 15 серпня 2008 року умова про дію поруки до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Виходячи з викладеного, надавши оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши факт зміни строку виконання основного зобов'язання (у відповідності з умовами кредитного договору), суд дійшов до висновку, що порука ОСОБА_1 за договором поруки № 206/144 від 15 серпня 2008 року, який було укладено на забезпечення виконання умов кредитного договору № 204/144 від 15 серпня 2008 року, є припиненою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76-78, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 про визнання припиненою поруки задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором поруки № 206/144 від 15 серпня 2008 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Стягнути пропорційно із Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений останнім судовий збір у розмірі 640 грн. (шістсот сорок грн.) 00 коп., тобто по 320 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 25 січня 2018 року.

Суддя М.П. Ходаківський