Справа № 188/1250/17
Провадження № 2/188/23/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

з участю представника позивача -ОСОБА_1

розглянувши матеріали цивільної справи за уточненою позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому зазначає , що 09.07.2016 р. близько 11.03 год. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем " Tojota Lend Cruser" , державний реєстраційний номер АЕ 0101СІ , рухаючись по автодорозі Київ-Харків - Довжанський на 462 км. + 460 м. , виконуючи маневр повороту ліворуч , не надав перевагу у русі автомобіля позивача , що рухався у зустрічному напрямку , внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем позивача " Рено…" , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобіль отримав технічні ушкодження , а позивач як власник - матеріальні збитки .

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2016 р. відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Крім цього , в ході розслідування факту ДТП було з"ясовано , що у водія автомобіля " Tojota Lend Cruser" , відсутній поліс цивільно-правової відповідальності .

Позивачу , як власнику транспортного засобу , було заподіяно діями водія ОСОБА_3 матеріальні збитки , розмір яких згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 26-07-16 В від 17.08.2016 р. складає 491 410 ( чотириста дев"яносто одна тисяча чотириста десять ) грн.

Оскільки автомобіль , який керував відповідач , не був застрахований , він зверувся до керівництва МТ СБУ за відшкодуванням матеріальних збитків. На його звернення йому було відшкодовано МТ СБУ тільки незначну суму в розмірі 100 000 ( сто тисяч ) грн. Більша ж частина збитків відповідачем в добровільному порядку відшкодована не була .

Факт заподіяння позивачеві матеріальної шкоди внаслідок ДТП підтверджується постановою Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2016 р. , Відповідно до ч.2-4 ст. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ.

Також позивач вважає , що крім матеріальних збитків , відповідач завдав йому моральну шкоду , яка виразилася в негативних емоціях та стресі , які позивач ОСОБА_2 пережив під час ДТП , непоправній втраті часу , проведеного на місці пригоди з моменту зіткнення до оформлення співробітниками дорожньої поліції необхідних документів .

Крім цього , позивач зазнав моральних та психічних переживань , пов"язаних з пошкодженням належного йому майна.

Внаслідок правопорушення відповідача позивач змушений був вишукувати додатковий час і додаткові фізичні та психічні зусилля для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди .

Просить суд :

1. Прийняти позовну заяву до розгляду.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 :

- 391 410 ( триста де"яносто одна тисяча чотириста десять ) грн. , що є розміром матеріальної шкоди , заподіяної внаслідок ДТП. ;

- 25 579 ( двадцять п"ять тисяч п"ятьсот сімдесят дев"ять ) грн. 85 коп. , що є розміром втраченого товарного вигляду автомобіля позивача ;

- 10 000 ( десять тисяч ) грн. , що є розміром моральної шкоди заподіяної позивачу в результаті ДТП ;

- 1200 ( одна тисяча двісті ) грн. , що є судовими витрати позивач понесеними ним при оплаті судової автотоварознавчої експертизи ;

- 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) , що є судовими витратами позивача понесеними ним при сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі , дала пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити у повному обсязі. Не заперечує проти прийняття заочного рішення.

Відповідач та його представник в судове засідання не з"явилися . Про дату , місце та час судового засідання були належним чином повідомлені . Суд ухвалив справу розглянути без участі відповідача та прийняти заочне рішення , згідно ст. 280 ЦПК України .

Вислухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню .

Судом встановлено , що постановою Харківського районного суду Харківської області від 06.10.2016 р. відповідача ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Дана постанова суду не оскаржена , не змінена та не скасована , тобто набрала законної сили.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В протоколі № 26/07/16 від 26.07.2016 р. огляду колісного транспортного засобу , складеного спеціалістами ТОВ " Експертно-Асистуюча Компанія " Фаворит " з участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( який від підпису відмовився ) та у додатковому протоколі від 26.07.2016 р. зазначається перелік механічних ушкоджень автомобіля позивача , марки " ОСОБА_4.. " , д.н.з. НОМЕР_1 .

З листа заступника начальника Департаменту М(Т) СБУ від 26.07.2016 р. ( вих. № 7/2-28/20191 на ім"я адвоката ОСОБА_1 вбачається , що за результатами запиту отримано інформацію про відсутність в ЦБД станом на 09.07.2016 р. договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , укладеного по відношенню до транспортного засобу д.н. АЕ 0101СІ .

ОСОБА_5 № АЕ 4653513 від 11.05.2015 р. підтверджується факт страхування цивільної відповідальності позивача як власника автомобіля , марки " ОСОБА_4.. " , д.н.з АЕ 6394 ІА.

За умовами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у пункті 2 роз'яснив, що при розгляді таких справ, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі або майну громадянина відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідним є наявність у діях відповідача повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності), шкідливих наслідків у вигляді заподіяння позивачу збитків, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, а також вини правопорушника.

Таким чином, цивільно-правова відповідальність за вчинення ДТП виникає після визнання винним у вчиненні ДТП одного з учасників ДТП, а до того часу вона є недоведеною.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

ОСОБА_5 із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Той факт , що відповідач керував автомобілем " Tojota Lend Cruser" , державний реєстраційний номер АЕ 0101СІ ніхто не оспорює і даний факт підтверджено вищезазначеними доказами.

Щодо розміру матеріальної шкоди заподіяної позивачу.

Судом також встановлено , що згідно Висновку № 26-07-16 В від 17.08.2018 р. складеного спеціалістом ОСОБА_4 ( сертифікат № 483/1 суб"єкта оціночної діяльності , виданий Фондом держмайна України ) вартість матеріальної шкоди , спричиненої власнику автомобіля " ОСОБА_4.. " , д.н.з. НОМЕР_1 пошкодженого в результаті ДТП становить 491 410 ( чотириста одна тисяча чотириста десять ) грн.

Підставою для проведення товарознавчого дослідження вищезазначеного пошкодженого автомобіля позивача є Договір № 26/07-2016 на проведення незалежного автотоварознавчого дослідження по оцінці автотранспорта від 26.07.2016. ОСОБА_5 даного документу вбачається , що позивач уклав даний договір ПП " Якименко " і предметом даного договору є проведення незалежного оцінювання по визначенню ринкової вартості та вартості матеріальної шкоди автомобіля марки " Рено… " , д.н.з. АЕ 6394ІА .

Суд не бере до уваги висновок ФОП " Захаренко П.А. " № С--0005721 від 11.07.2016 р. про розмір матеріальної шкоди , завданої позивачу в результаті ДТП , так як позивач не наполягає на його дослідженні та визнання його належним та допустимим доказом.

Таким чином ,подавши свої докази, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов'язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України ) . Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні , так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідач самоусунувся від доказування обставин при невизнання позовних вимог щодо розміру матеріальної шкоди , спричинено злочином ( ДТП ) .

Як зазначалося вище , позивач отримав часткове відшкодування матеріальної шкоди від страховика МТ СБУ .

Відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка.

У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже , суд погоджується з наданим позивачем розрахунком матеріальної шкоди , яка підлягає відшкодуванню відповідачем.

Що стосується позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди .

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

ОСОБА_5 із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, відповідно до положень п. 5 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995р., відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з послідуючими змінами: «... у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується».

ОСОБА_5 п. 9 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивач в своєму позові зазначає , що внаслідок ДТП він отримав моральну шкоду , а саме отримав негативні емоції та стрес , які він пережив під час ДТП . Дана шкода також виразилася непоправній втраті часу , проведеного на місці пригоди з моменту зіткнення до оформлення співробітниками дорожньої поліції необхідних документів .

Крім цього , позивач зазнав моральних та психічних переживань , пов"язаних з пошкодженням належного йому майна.

Внаслідок правопорушення відповідача позивач змушений був вишукувати додатковий час і додаткові фізичні та психічні зусилля для підготовки та подачі до суду необхідних документів з метою відшкодування завданої шкоди .

Суд погоджується з даною вимогою позивача , так як в результаті ДТП дійсно він змушений був витрачати багато часу на вирішення всіх проблем , які виникли в результаті ДТП , а також бере до уваги всі його моральні переживання , так як існувала реальна загроза його життю та здоров"ю . Крім того , позивач зазначав значних матеріальних збитків.

Отже , при визначені розміру заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує характер і обсяг душевних та психічних страждань, які він зазнав, характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін в життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Враховуючи вищезазначене , оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, рекомендаційний характер висновків соціально-психологічних досліджень та судову практику, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди, повністю підтвердилися в ході судового розгляду справи по суті.

Враховуючи дану обставину , керуючись принципом справедливості , розумності та реальності , суд вважає за можливе розмір моральної шкоди зменшити з 50000 грн. до 10000 ( десять тисяч ) грн.

Вказана сума є об'єктивною та достатньою для відшкодування моральної шкоди, що була спричинена відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача його судові витрати , пов"язанні з проведнням автотоварознавчого дослідження та сплату судового збору.

На підставі викладеного , керуючись ст. 4, 12,19,81,141,223, 229,247,265,268,280 ЦПК України , ст. 23 , 1166,1167 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 :

- 391 410 ( триста де"яносто одна тисяча чотириста десять ) грн. , що є розміром матеріальної шкоди , заподіяної внаслідок ДТП. ;

- 25 579 ( двадцять п"ять тисяч п"ятьсот сімдесят дев"ять ) грн. 85 коп. , що є розміром втраченого товарного вигляду автомобіля позивача ;

- 10 000 ( десять тисяч ) грн. , що є розміром моральної шкоди заподіяної позивачу в результаті ДТП ;

- 1200 ( одна тисяча двісті ) грн. , що є судовими витрати позивач понесеними ним при оплаті судової автотоварознавчої експертизи ;

- 4 680 ( чотири тисячі шістьсот вісімдесят ) , що є судовими витратами позивача понесеними ним при сплаті судового збору.

Відповідачу , який не з'явився в судове засідання , направити рекомендованим листом із повідомленням копію заочного рішення не пізніше 2 днів з дня його складання і роз'яснити, що він має право на протязі 30 днів з дня отримання його копії подати до суду заяву до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області про перегляд заочного рішення.

Позивач може оскаржити рішення протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текс рішення виготовлено 05.11.2018 р.

Суддя ОСОБА_6