Провадження № 2/127/4924/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.01.2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

при секретарі Конецул О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В позовній заяві зазначено, що 06.08.2011 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі ДРАЦС Літинського РУЮ Вінницької області, але їх спільне сімейне життя не склалося і рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2015 року шлюб між ними було розірвано.

Від спільного шлюбу у сторін є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом зі ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

З часу розірвання шлюбу, відповідач зник з життя дружини та сина і перестав з ними спілкуватися. Позивач намагалася його розшукати, щоб вмовити спілкуватися із сином, тому, що хлопчику як для повноцінного виховання потрібен батько, але брати участь в утриманні та у житті сина відповідач не бажає.

11.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було вирішено питання стосовно сплати батьком аліментів на утримання дитини, але відповідач жодного разу не платив.

Син ОСОБА_4 весь час прожив та продовжує проживати разом з позивачем. Всі роки його життя, остання самостійно займається його вихованням, піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя.

У зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_1 звернулася до суду та просила позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився, однак повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Служби у справах дітей ВМР надала суду заяву про слухання справи без представника. Підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони в справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.06.2014 року.

Майже після народження їхнього сина сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.12.2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З часу розірвання шлюбу, відповідач зник з життя дружини та сина і перестав з ними спілкуватися. Позивач намагалася його розшукати, щоб вмовити спілкуватися із сином, тому, що хлопчику як для повноцінного виховання потрібен батько, але брати участь в утриманні та у житті сина відповідач не бажає.

11.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області було вирішено питання стосовно сплати батьком аліментів на утримання дитини, але відповідач жодного разу не платив.

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію від 14.07.2017 № 3104 виданої ПП «Бокуд» вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 Разом із нею зареєстрований і син.

Відповідно до акту ПП «Бокуд» від 27.07.2017 року за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 не проживає, участі у вихованні дитини не приймає, сина ОСОБА_4 не відвідує.

З довідки КЗ «Дошкільний навчальний заклад № 14 Вінницької міської ради» від 21.07.2017 року за № 05-01-07/36 вбачається, що ОСОБА_3 відвідує даний заклад групу раннього віку № 1 з 25.08.2016 року. ОСОБА_2, батько дитини, за час відвідування закладу ДНЗ № 14 по теперішній час, не приймав участі у навчально - виховному процесі дитини. За даний період ОСОБА_7 не відвідував батьківських зборів, жодного разу не приводив, та не забирав дитину з садочка, ні особисто, ні по телефону не цікавився своєю дитиною. Вихованням дитини повністю займається мати - ОСОБА_1 ОСОБА_3 повністю забезпечений всім необхідним для відвідування дитячого садочка. Мати приймає активну участь у вихованні сина, цікавиться його поведінкою та успіхами на заняттях.

Питання надання висновку про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 розглядалось Виконавчим комітетом Вінницької міської ради. Згідно його висновку від 10.11.2017 року № 01-00-011-48831, враховуючи невиконання батьком протягом близько двох років обов'язків по вихованню та утриманню сина, орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дитини, свідоме нехтування ними, а саме: особа не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, не виконує належним чином свого батьківського обов'язку щодо його утримання; не маючи сторонніх перешкод та маючи реальну можливість, взагалі виявляє байдужість до власної дитини, не підтримує тривалий час за власним бажанням спілкування із нею, тому суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 19, 150, 155, 164, 165, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

Відповідач ОСОБА_2, останнє місце проживання: АДРЕСА_4

Третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 50.

Суддя