Провадження № 22-ц/790/705/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Хорошевського О.М., Кружиліної О.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року у справі № 630/350/17 (суддя Дем'яненко І.В.) справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_3, про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначив, що він навчається на 3 курсі Харківського коледжу Комунального закладу «Харківська гуманітарно педагогічна академія» на денній формі навчання, що потребує значних коштів. Позивач знаходиться на утриманні матері, у якої ще є малолітня донька. До досягнення повноліття батько - відповідач по справі ОСОБА_1 сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_2

В зв'язку з вищевикладеним ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, у зв'язку з продовженням навчання.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснювала, що відповідач не заперечував сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходу, але в останньому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем надано докази з порушенням вимог ст. 130 ЦПК України.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1, аліменти на користь сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що він не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі визначеному судом, оскільки на його утриманні знаходиться мати, дідусь, його дружина та її неповнолітній син.

Вислухавши суддю доповідача, з'ясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню, а рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року зміні.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Згідно з Перехідними положеннями ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 та стягуючи з ОСОБА_1 на його користь аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 14 липня 2017 року і до закінчення сином навчання, але не більше як досягнення ним 23 років, суд першої інстанції виходив з того, що його повнолітній син потребує матеріальної допомоги, так як продовжує навчання. ОСОБА_1 зобов'язаний утримувати сина, за своїм майновим та сімейним станом має можливість надавати допомогу у зазначеному вище розмірі.

Апеляційний суд вважає, що погодитися з висновками суду першої інстанції у частині розміру визначених аліментів у повному обсязі не можна, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Такий обов'язок поширюється на обох батьків за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно свідоцтва про народження, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції від 10 вересня 2001 року, ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від його заробітку.

ОСОБА_2 навчається на 4 курсі Харківського коледжу Комунального закладу «Харківська гуманітарно - педагогічна академія» Харківської обласної ради на факультеті соціально- педагогічних наук. Термін навчання до 30 травня 2018 року.

З довідки КЗ «Харківська гуманітарно-педагогічна академія №577 від 26 липня 2017 року вбачається, що позивач навчається на бюджетній формі навчання та в період з січня 2017 року по червень 2017 року отримав стипендію у розмірі 830 грн., щомісячно.

Позивач знаходиться на утриманні матері, яка має ще малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8,10)

Відповідач працює в КП «Харківський метрополітен» машиністом електропоїзда» та має стабільну заробітну платню. Загальна сума отриманого доходу за період 6 місяців склала 58299 грн. 99 3 коп.

Обґрунтовано встановивши наявність у сина сторін потреби у матеріальній допомозі у зв'язку із навчанням, наявність у відповідача можливості надавати таку допомогу, суд першої інстанції належним чином не мотивував свій висновок про визначення розміру аліментів, що в даному випадку на думку колегії суддів є надто високим.

Визначаючи спосіб стягнення аліментів та його розмір, суд першої інстанції не в повний мірі врахував вимоги ст.200 СК України, не взяв до уваги заперечення відповідача та помилково дійшов висновку про можливість сплати останнім аліментів у розмірі ? частини всіх видів його заробітку.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Доказів підтверджуючих, що мати позивача не має можливості надавати останньому матеріальну допомогу, матеріали справи не містять.

З Довідки Безруківської сільської ради Дергачівського району Харківської області № 943 від 02 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснює догляд за дідусем - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та матір'ю - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, які потребують постійного догляду та не можуть самі себе обслуговувати за станом здоров'я та віком, в АДРЕСА_1.

Згідно з ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2017 року ОСОБА_1 неодноразово знаходився на стаціонарному лікуванні в офтальмологічному відділені ДЗ «Дорожня клінічна лікарня ст.. Харків СТГО ПЗ».

Крім того, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази підтверджують щомісячні витрати у розмірі 3800 грн. на транспорт, харчування, канцелярські вироби. При цьому суд першої інстанції взяв до уваги товарні чеки та рахунок-фактуру підтверджуючих придбання на початку навчального року канцелярських товарів на загальну суму 997 грн. та рюкзака за 670 грн. Матеріали справи не містять доказів підтверджуючих необхідність щомісячно придбати рюкзаки, в тому числі по 10 штук зошитів на 96 арк.

З урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема те, що позивач навчається на бюджетній формі навчання, отримує стипендію, беручи до уваги спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу дитині, його стан здоров'я, та той факт, що у нього на утриманні знаходиться матір та дідусь, апеляційний суд приходить до висновку, що визначений судом першої інстанції є надто високим, а тому рішення суду в цій частині слід змінити, розмір аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_2, який продовжує навчання слід зменшити до 1/6 частини щомісячно до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років, що відповідатиме принципам розумності та справедливості, тому в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає до зміни, а в решті рішення слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги щодо стану здоров'я відповідача та знаходження на його утриманні інших осіб, не є підставою для відмови у задоволені позовних вимог, оскільки самі по собі лише захворювання та необхідність надавати допомогу матері та дідусю, не виключають обов'язку надавати допомогу дитині, яка її потребує. Вказані обставини, на які посилається відповідач є обставинами, що впливають на розмір аліментів, які підлягають до стягнення та враховані апеляційним судом при зміні судового рішення.

Посилання в апеляційній скарзі, що на утриманні позивача знаходиться його дружина та її неповнолітній син, не є підставою для зміни рішення суду першої інстанції, оскільки доказів того, що дружина непрацездатна, матеріали справи не містять, а її син має право на отримання матеріальної допомоги від свого батька або від держави.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Оскільки районний суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду підлягає зміні.

Керуючись ст. 367, 368, , 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року змінити.

Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, з ? частини до 1/6 частини всіх видів заробітку.

В іншій частині рішення Люботинського міського суду Харківської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 12 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді -

Повний текс судового рішення складено 12 лютого 2018 року.