Справа № 638/6540/16-ц
Провадження №2/428/331/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі Андрусишин Н.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання порушень розумних строків зі сторони відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», з урахуванням уточнення позовних вимог, про визнання порушення зі сторони відповідача розумних строків доступу до грошових коштів позивача та порушення строків розгляду вимоги щодо розблокування в строк банківської платіжної картки Master Card Gold 5457 0923 0300 0214; визнання порушення зі сторони відповідача розумних строків обмеження доступу до грошових коштів позивача та доступу до банківської платіжної картки Master Card Gold 5457 0923 0300 0214; визнання порушення зі сторони відповідача щодо ненадання позивачу вичерпної інформації щодо причини заблокування банківської картки та належних йому грошових коштів.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 09.11.2017 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду.

Згідно ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.12.2017 року постановлено зазначену цивільну справу розглядати у спрощеному позовному провадженні.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 12.09.2011 року у ПАТ КБ «Приватбанк» була відкрита кредитна картка Master Card Gold 5457 0923 6300 0214 згідно Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил падання Банківських послуг. Кредитний ліміт, встановлений у розмірі 15000 грн., не використовувався. Позивачем для придбання продукції використовувались власні кошти, що були покладені на рахунок кредитної картки у гривні для власного використання. На початку травня 2015 року за спробою розплатитися за покупки в супермаркеті виявилося, що його кредитна карта заблокована. Зателефонувавши за номером 3700, позивач отримав підтвердження блокування картки. 07.05.2015 року позивачу подзвонив ОСОБА_2, керівник відділення Комунарівське в м. Дніпро з проханням надати електронну адресу. Надавши свою електронну адресу, позивач отримував листи з питаннями відділу фінансового моніторингу банку, на які невідкладно надсилав відповіді. На подальші дзвінки з питанням коли буде розблокована кредитна картка позивача отримував відповідь чекайте. Наприкінці жовтня 2015 року позивач відправив скаргу на дії працівників Приватбанку в Національний банк України та заяви керівнику служби безпеки Приватбанку і керівнику Приватбанку з проханням розблокувати його карту. 07.12.2015 року НБУ надано відповідь № 20-06008/96665, що застосування заходів впливу не передбачено постановою правління НБУ від 17.08.2012 року № 346. Позивач вважає, що відповідач незаконно користувався грошима та позбавив його можливості розпоряджатися своєю власністю, тому звернувся з даним позовом до суду.

В судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, з яких вбачається, що згідно анкети-заяви, підписаної позивачем, останній погодився на укладення договору та з Умовами та правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк", які розмішені на офіційному сайті за адресою: www.privatbank.ua. Відповідачем було призупинено здійснення операцій з використанням платіжної картки (електронного платіжного засобу), держателем якої є позивач, на підставі аналізу руху грошових коштів та висновків, що позивач використовує платіжну картку, як засіб доступу до відкритого на його ім'я рахунку, з порушенням умов договору між позивачем та відповідачем, а саме: для отримання грошових коштів та здійснення їх переказу в рамках функціонування протиправної схеми переведення в готівку грошей. Так, в листі Департаменту фінансового моніторингу Національного банку України "Щодо фінансових операцій з отримання готівки"від 13.04.2016 року (телеграма №КТ-2016/10-182800 від 13.04.2016 року) висловлено занепокоєння масштабністю фінансових операцій зі зняття клієнтами банків готівкових коштів у значних розмірах за допомогою платіжних карток та наголошено, що зазначені факти можуть свідчити про високий ризик використання послуг банків для легалізації кримінальних доходів. З огляду на вказане, у кожному конкретному випадку банки зобов'язано здійснювати детальний аналіз фінансових операцій з метою недопущення використання клієнтом послуг банку для легалізації кримінальних доходів та залучення банку до здійснення ризикової діяльності. В листі також вказано про право банку відмовитися від проведення фінансової операції, встановлення (підтримання) ділових відносин в разі наявності високого ризику за результатами його оцінки чи переоцінки. Обіг коштів по карті № 000214 за період з 01.01.2015 року по 13.08.2015 року склав більше 2 млн. грн. На виконання ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відповідачем було неодноразово витребувано у позивача документи щодо походження коштів, які надійшли на його рахунок № 000214 за період з 01.01.2015 року по 27.05.2015 року, про що зазначає сам позивач в своєму позові. Таких документів позивач до сьогодні не надав та його відповіді є формальними. Крім того, відповідно до п. 1.1.3.2.3. Умов та правил банківських послуг ПАТ КБ «Приватбанк» у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов Договору та/або у разі виникнення овердрафта Банк має право призупинити розрахунки за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або у визначеній банком частці у разі невиконання власником та/або довіреною особою власника своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за Договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.14. Умов та правил банківських послуг банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій. Пунктом 1.1.2.1.4. Умов та правил надання банківських послуг передбачений обов'язок клієнта не використовувати картрахунки (для карток, емітованих на ім'я клієнта - фізичної особи) для операцій, пов'язаних з підприємницькою діяльністю. Пунктом 7.7 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року передбачено, що забороняється використовувати поточні рахунки фізичних осіб для проведення операцій, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності. П. 12 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705 (надалі Постанова №705) передбачено, що емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного електронного платіжного засобу, а також про вилучення електронного платіжного засобу за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне використання електронного платіжного засобу та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності платника виконати своє зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором. Таким чином, в даному випадку відповідач діяв у рамках укладеного між сторонами договору та в межах чинного законодавства. Разом з тим, 15.02.2017 року відповідачем було прийнято рішення про припинення співпраці з позивачем, про що останнього було повідомлено листом. Усі залишки згідно письмової згоди позивача було переведено на його рахунок в Ощадбанку у березні 2017 року, після чого усі рахунки на імя позивача було закрито. На даний час коштів позивача на рахунках банку не міститься. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.09.2011 року ОСОБА_1 отримав кредитну картку Master Card Gold 5457 0923 6300 0214.

На початку травня 2015 року за спробою розплатитися за покупки в супермаркеті виявилося, що вказана кредитна карта заблокована.

У відповідності до листа ПАТ КБ «Приватбанк» №г.26.0.0.0/05-20-015 від 07.05.2015 року, керуючись вимогами ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» з метою уточнення характеру господарської діяльності та суті проведених операцій просять ОСОБА_1 надати інформацію та відповідні документи, на підставі яких здійснювалися операції по рахунку 000214 за період з 01.01.2015 року по 07.05.2015 року. Також просять зазначити інформацію щодо його фактичного проживання на даний час та зазначити поточне місце роботи. Вказану інформацію необхідно надати до 15.05.2015 року.

Згідно листа ПАТ КБ «Приватбанк» №г26000/06-29-015 від 10.06.2015 року, керуючись вимогами ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» з метою уточнення характеру господарської діяльності та суті проведених операцій просять ОСОБА_1 надати: інформацію та копії документів, щодо джерел надходження коштів на рахунок 007012 та інформацію щодо подальшого руху коштів з вказаного рахунку. А також просять відповісти на наступні питання: чи займається ОСОБА_1 підприємницькою діяльністю, чи здійснювалися якого-небудь виду операції за рахунками ОСОБА_1 в інтересах третіх осіб, чи виїжджав він останнім часом з зони АТО, а також чи знайомий він з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та вказати ким для нього є зазначені особи. Вказану інформацію необхідно надати до 15.06.2015 року.

12.06.2015 року позивачем відповідачу надано відповідь, з якої вбачається, що копії документів щодо джерел надходження коштів на рахунок 007012 у нього немає, карта використовувалася для покупок продуктів харчування та побутової техніки в центрі оптової торгівлі Метро. Підприємницькою діяльністю він не займається. В деяких випадках карту використовував для покупок родичів та знайомих. В зоні АТО не проживав, з лютого 2014 року проживає а м. Дніпропетровськ. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 є знайомими його знайомих, які й перераховували кошти на карту для закупок продуктів харчування.

13.06.2015 року позивачем відповідачу надано додаткову відповідь, з якої вбачається, що продукти харчування для власного використання, продукти забирались з ТЦ Метро самовивозом та їх подальша доля йому не відома, карту та інші продукти банка нікому не передавав.

З листа ПАТ КБ «Приватбанк» №г26.0.0./06-71-015 від 19.06.2015 року вбачається, що, враховуючи надану ОСОБА_1 інформацію, з ціллю уточнення характеру використання карточних продуктів банку, керуючись вимогами ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність», просять надати інформацію про подальше використання продуктів харчування, які накуповувались для його знайомих за рахунок коштів, що надходили на картку 000214. Також просять зазначити кому зі своїх знайомих він передавав вказану картку та які ще продукти банку передавались ним третім особам.

16.10.2015 року позивач щодо блокування банком операцій з його карткою звернувся з заявою до Національного банку України.

В листі НБУ №20-06008/96665 від 07.12.2015 року зазначено, що Положенням про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 17.08.2012 року №346 (зі змінами), не передбачено вжиття заходів впливу на підставі звернень клієнтів.

Згідно листа ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7-20151011/347 від 31.01.2016 року звернення позивача було розглянуто та банком повідомлено наступне. У разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта субєкта первинного фінансового моніторингу зобовязаний провести поглиблену перевірку клієнта. З причин ненадання документів, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунок 000214 за період з 01.01.2015 року по 27.05.2015 року, банк не має правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1

У відповідності до довідки ПАТ КБ «Приватбанк» №C789-HUB2-PM3N-4NJ3 від 01.04.2016 року сума залишку на рахунку 000214 становить 49994 грн.

Згідно заяви ОСОБА_1 про перерахунок залишків коштів від 21.03.2017 року у звязку з отриманням повідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» про розірвання з ініціативи банку ділових відносин та закриття відкритих у банку рахунків, позивач просить залишки коштів на рахунках перерахувати на його рахунок, відкритий у Філії Луганське управління АТ «Ощадбанк».

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що між сторонами 12.09.2011 року укладено договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви позивача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Памятки клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно до яких позивач отримав банківську картку та погодився, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг становить договір про надання банківських послуг. Позивач ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті відповідача та зобовязався їх виконувати. Дані обставини та відкриття позивачу карткового рахунку на виконання умов вищезазначеного договору про надання банківських послуг сторонами не заперечуються.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За нормами ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Банк, відповідно до ч. 3,4 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходи відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк також має право витребувати, а клієнт (особа, представник клієнта) зобов'язаний надати документи і відомості, необхідні для здійснення ідентифікації та/або верифікації (в тому числі встановлення ідентифікаційних даних кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), аналізу та виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу, та інші передбачені законодавством документи та відомості, які витребовує банк з метою виконання вимог законодавства, що регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Умовами та правилами банківських послуг у Приватбанку, розмішеними на офіційному сайті за адресою: www.privatbank.ua, які прийнято позивачем згідно з підписаною ним анкетою-заявою від 12.09.2011 року, зокрема визначено, що у разі порушення власником або його довіреною особою вимог чинного законодавства та умов договору, у разі виникнення овердрафта, банк має право призупинити розрахунки за карткою /заблокувати картку/ (п. 1.1.3.2.3).

Так, п. 1.1.2.1.4 Умов та правил передбачено, що клієнт не має права використовувати картрахунки / для карток, емітованих на імя клієнта-фізичної особи / для операцій, повязаних з підприємницькою діяльністю (п.1.1.2.1.4).

Заборона використання поточних рахунків фізичних осіб для проведення операцій, повязаних зі здійсненням підприємницької діяльності передбачена і п.7.7. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, що затверджена постановою Правління НБУ №492 від 12.11.2003 року.

У відповідності до п.1.1.3.2.2 Умов та правил у разі порушення власником або довіреною особою вимог чинного законодавства України та умов Договору, Банк має право призупинити розрахунки за карткою /заблокувати картку/ до моменту усунення зазначених порушень.

Згідно п.1.1.3.2.13 Умов та Правил банк має право відмовитися від здійснення видаткових операцій за рахунком клієнта у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій.

У відповідності з п. 2.1.1.4.2 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право зупинити здійснення розрахунків за карткою (заблокувати картку) та/або визнати картку недійсною до моменту усунення порушень держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов договору, Умов і правил надання банківських послуг і/або у разі виникнення овердрафту.

Судом також встановлено, що за період з 01.01.2015 року по 28.05.2018 року включно по картковому рахунку позивача надійшло 2 151 975,00 грн. та витрачено 2 102 018,72 грн. Залишок на рахунку станом 05.08.2016 року становить 49994 грн. Вказане підтверджується випискою по рахунку клієнта ОСОБА_1, наявною в матеріалах справи.

Аналізуючи викладене, та враховуючи, що обмеження права розпоряджатися рахунком допускається, зокрема у випадку виникнення вмотивованих підозр щодо використання банку для проведення незаконних операцій, слід дійти висновку, що у даному випадку, банк, з метою уточнення характеру господарської діяльності та суті проведених операцій, обґрунтовано призупинив розрахунки за картрахунками /заблокував картки/ позивача до моменту отримання відповідної інформації та документів, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунок позивача з зазначенням цілей їх використання. Вказану інформацію та документи, запитувані банком, у повному обсязі позивачем надано не було, у звязку з чим, підозри банку позивачем не спростовані та перебіг будь-яких строків незаконного заблокування карти чи умисного її нерозблокування не розпочався.

15.02.2017 року відповідачем було прийнято рішення про припинення співпраці з позивачем, про що останнього було повідомлено листом. Усі залишки згідно письмової згоди позивача, наявної в матеріалах справи, було переведено на його рахунок в Ощадбанку у березні 2017 року, після чого усі рахунки на імя позивача було закрито. На даний час коштів позивача на рахунках банку не міститься.

Разом з тим, відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд звертає увагу на те, що позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати порушення зі сторони відповідача розумних строків доступу до грошових коштів позивача та порушення строків розгляду вимоги щодо розблокування в строк банківської платіжної картки Master Card Gold 5457 0923 0300 0214; визнати порушення зі сторони відповідача розумних строків обмеження доступу до грошових коштів позивача та доступу до банківської платіжної картки Master Card Gold 5457 0923 0300 0214; визнати порушення зі сторони відповідача щодо ненадання позивачу вичерпної інформації щодо причини заблокування банківської картки та належних йому грошових коштів.

Умови та правила банківських послуг у Приватбанку та будь-який інший Закон України не встановлює самостійного способу захисту права, обраного позивачем.

Суд враховує, що Верховний Суд України у постанові від 21.05.2012 року по справі № 6-20цс11 зауважив, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням стст.55, 124 Конституції та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Основного Закону та конвенції мають найвищу юридичну силу (стст. 8, 9 Конституції), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і в спосіб, який не передбачений законом, зокрема ст.16 ЦК, але є ефективним.

Між з тим, у спірних правовідносинах визнання порушення розумних строків зі сторони відповідача не є ефективним способом захисту прав позивача, оскільки станом на час розгляду справи грошові кошти в сумі 49994 грн., належні позивачу, перераховані за його згодою на рахунок у іншому банку, а також обраний спосіб захисту прав позивача не призведе до необхідності вчинення відповідачем будь-яких дій щодо відновлення порушених прав позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. До завдань цивільного судочинства не входить попередня підготовка до розгляду іншої справи шляхом встановлення фактів протиправної чи законної поведінки осіб.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання порушень розумних строків зі сторони відповідача відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили з дня прийняття судового рішення апеляційним судом.

Суддя Т.С.Журавель