АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 627/1012/17 Головуючий суддя І інстанції Каліберда В.А.
Провадження № 22-ц/790/765/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: спори про право власності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Піддубного Р.М.,

суддів: Колтунової А.І., Кругової С.С.,

за участю секретаря: Кравченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали цивільної справи № 627/1012/17 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - фермерське господарство «ОСОБА_6.», ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, В»юнник ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36 про визнання незаконними та скасування розпоряджень, з апеляційною скаргою ОСОБА_37, яка діє в інтересах ОСОБА_1 ОСОБА_38, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 на ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 08 листопада 2017 року (суддя Каліберда В.А.),-

встановив:

У жовтні 2017 року ОСОБА_37, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконними та скасувати розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 23 жовтня 2017 року № 434-449, якими передано відповідачам у власність земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У листопаді 2017 року ОСОБА_37, яка діє в інтересах вищевказаних позивачів, звернулася до суду із заявою, в якій просила вжити заходи забезпечення позову - накласти арешт на земельні ділянки кадастрові номери: НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4 НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_4, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_4, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_4, НОМЕР_11, що розташовані за межами населених пунктів на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, які утворені та діють відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень», вчинення дій, пов'язаних з державною реєстрацією речових прав на вказані земельні ділянки.

Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 08 листопада 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачів ОСОБА_37, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просила ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із відсутності передбачених цивільним процесуальним законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та заборони компетентним органам вчиняти діє щодо державної реєстрації речових прав на вказані об'єкти нерухомого майна.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК одними із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно, що належить відповідачам, та заборона вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого позову є вимоги про визнання незаконними та скасування розпоряджень Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 23 жовтня 2017 року, якими відповідачам передано у власність земельні ділянки, що розташовані за межами населених пунктів на території Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оскільки накладення арешту на майно передбачає заборону його використання, що призведе до порушення прав власності відповідачів, а невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона проведення державної реєстрації права власності сама по собі не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування розпоряджень органу державної влади про передачу земельних ділянок у власність, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність встановлених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_37, яка діє в інтересах ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18 залишити без задоволення.

Ухвалу Краснокутського районного суду Харківської області від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 січня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.І. Колтунова

С.С. Кругова