АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6484/16-цГоловуючий у 1-й інстанції
Провадження № 2-р/789/2/18 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 р. м.Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційної інстанції Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ткач З. Є., Ходоровський М. В.,

секретар судового засідання - Панькевич Т.І.

за участі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про зобов'язання звільнити самовільно захоплені частини дороги,

ВСТАНОВИЛА:

18.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про роз'яснення рішення апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року.

Заява мотивована тим, що при виконанні вказаного рішення суду виникли труднощі щодо визначення меж самовільно захопленої частини дороги.

Рішенням апеляційного суду від 18.05.2017 року зобов'язано:

- ОСОБА_1 звільнити самовільно захоплену частину дороги у садівничому товаристві «Енергетик» по АДРЕСА_1 шляхом звільнення вулиці від огорожі, кущів бузку та калини, декоративного куща туї, що становлять живий пліт біля будинку.

- ОСОБА_5 звільнити самовільно захоплену частину дороги у садівничому товаристві «Енергетик» по АДРЕСА_2 шляхом звільнення вулиці від будівельних матеріалів (камінь) та двох електричних стовпів, що лежать на дорозі, городу (в межах автомобільної дороги).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву про роз'яснення рішення суду підтримала.

Вказала, що державний виконавець приїжджав для виконання рішення суду, але вони з ним не зустрілись бо був день незалежності і вони не були належним чином повідомлені про проведення виконавчих дій.

ОСОБА_3 заяву заперечив і вказав, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 існує погоджена спільна межа і ОСОБА_5 виконала рішення суду, отже для неї воно було зрозуміле.

Зазначив, що оскільки між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 є спільна межа, ОСОБА_5 виконала рішення суду і для неї воно було зрозуміле, то ОСОБА_1 може виконати рішення суду і відсутні підстави для роз'яснення рішення суду.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 вказав, що державний виконавець тричі приїжджав для виконання рішення суду, однак рішення суду ОСОБА_1 не виконане.

ОСОБА_5, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась.

ОСОБА_2 подала до суду заяву ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз'яснення рішення, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належно повідомлених учасників справи.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця, суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Особа, яка ініціювала роз'яснення рішення суду в заяві має вказати, що саме у резолютивній частині рішення для неї є незрозумілим, які є варіанти тлумачення рішення та як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

За положеннями вказаної статті рішення суду може бути роз'яснено у разі, якщо без такого роз'яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз'яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Відповідно до керівних роз'яснень п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз'яснення рішення це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту.

В рішенні апеляційного суду від 18.05.2017 року чітко і недвозначно вказано, які дії і у який спосіб слід вчинити ОСОБА_1 і ОСОБА_5 для звільнення самовільно захопленої частини дороги спільного користування.

Як вказав в судовому засіданні ОСОБА_4, чого не заперечувала і представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, між ОСОБА_1 і ОСОБА_5 існує спільна межа, а ОСОБА_5 виконала рішення суду і доказів про те, що до неї існують зауваження з боку ДВС матеріали справи не містять, що свідчить про те, що рішення суду є зрозумілим.

Постанова державного виконавця від 10.11.2017 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 не свідчить про те, що рішення суду є незрозумілим і підлягає роз'ясненню. Штраф накладено, як покарання за те, що ОСОБА_1 не виконала рішення суду і не з'являлась на виклики державного виконавця.

Крім вказаного слід зауважити, що рішення суду ухвалене 18.05.2017 року, а з заявою про роз'яснення рішення суду ОСОБА_1 звернулась в грудні 2017 року, після накладення штрафних санкцій ДВС за невиконання законних вимог державного виконавця по виконанню рішення суду.

Колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду Тернопільської області від 18.05.2017 року є зрозумілим, з конкретним зазначенням встановлених обставин, посиланням на відповідні правові норми, що були застосовані до спірних правовідносин та чітким викладом резолютивної частини із зазначенням висновку суду по суті позовних вимог, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про роз'яснення рішення суду.

Посилання заявника на викладені в заяві доводи не є підставою для роз'яснення рішення суду.

Суд вважає, що вказане рішення суду не може бути витлумачене у інший спосіб ніж викладений і не припускає будь-яких інших варіантів його тлумачення, є зрозумілим і чітким, і підстав для його роз'яснення немає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення апеляційного суду Тернопільської області від 18 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про зобов'язання звільнити самовільно захоплені частини дороги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 23 січня 2018 року.

Головуючий

Судді