Справа № 445/665/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі: судді Бакаїм М. В.

при секретарі Стеців Н.Р.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області цивільну справу ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який рішенням Золочівського районного суду від 03.02.2017 року було розірвано. Від спільного подружнього проживання у них народились двоє дітей: ОСОБА_3,18.07.2011 р. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач не допомагає матеріально, досягнути з ним згоди про добровільне надання коштів на утримання дитини неможливо. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1700 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач та представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову просили задоволити.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково та згідний сплачувати аліменти на дітей по 1000 грн. Не заперечує, щоб суд позов задоволив частково.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилися син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії І-СГ № 301075 та СеріїІ-СГ № 301076. Батьком дітей вказаний - ОСОБА_1.

Рішенням Золочівського районного суду від 03.02.2017 року шлюб між сторонами розірвано .

Відповідно до довідки Поморянської селищної ради Золочівського району Львівської області № 414 від 18.04.2018 року разом з ОСОБА_2 проживають її сини ОСОБА_7 та ОСОБА_6.

Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

З довідки про доходи ОСОБА_1 виданого 16.10.2018 року № 482-УП ТзОВ "Центуріон-Дістрібюшин" вбачається, що відповідач працює оператором заправних станцій, його дохід за вересень 2018 року 4029 грн.00 коп.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Конституцією України визначено основні права й обов'язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Відповідно до положень ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У частині 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" закріплено, що сім'я є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Виходячи з того, що сторони зобов'язані однаково на рівних умовах забезпечувати рівень життя їхньої дитини, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що слід стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісяця. Такий розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та не порушуватиме права кожного з сторін.

Згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд стягує з відповідача 704,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої 27 лютого 1991 року, що набула чинності для України з 27 вересня 1991 року, ст. ст. 180, 182, 183 СК України , ст. ст. 10, 12, 258, 259, 263, 264, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2, 07.06.1991р.н., зареєстрованої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 в розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з часу подання заяви- 25.04.2018 року і до набуття дітьми повноліття.

Стягнення аліментів в розмірі платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 704,80 грн. на користь держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_8