Справа № 401/4414/15-ц
Провадження № 4-с/401/8/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Н И

19 лютого 2018 року. Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючий суддя - Андріянов О.В.

За участю: секретаря - Суботніцької О.А.;

представника боржника - ОСОБА_1;

боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця під час виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник, боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області, щодо визнання неправомірними дій та скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на земельну ділянку та зобовязати усунути порушення його прав як власника, шляхом скасування запису про накладення арешту на майно боржника, обґрунтовуючи скаргу тим, що державним виконавцем було порушене законодавство під час здійснення арешту та опису майна, в нього є регулярні доходи, з яких можливо здійснювати стягнення.

В судовому засіданні скаржник та представник скаржника підтримали подану скаргу та пояснили, що державним виконавцем було порушене законодавство під час здійснення арешту та опису майна, в нього є регулярні доходи, з яких можливо здійснювати стягнення.

Державний виконавець у судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив про безпідставність поданої скарги, в звязку із чим просив в її задоволенні відмовити. Також просив суд відкласти розгляд скарги, проте, відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка до суду учасника виконавчого провадження не перешкоджає розгляду скарги.

Також у судове засідання не зявився стягувач.

Судом встановлено, що на виконанні органу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 401/4441/15-ц, виданий Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області 21.03.2016 р., про стягнення з боржника 126154, грн.. на користь ТОВ «Олександрійська Зернова Компанія».

06.04.2016 р. було відкрите виконавче провадження № 50699944, а 20.07.2016 р. був накладений арешт на нерухоме майно, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, кадастровий № :02:000:5244, площею 2 га.

Згодом державним виконавцем виносилися ще постанови про опис та арешт вказаного майна від 28.11.2017 р., 08.12.2017 р., та суду було надана квитанція про направлення поштового відправлення 30.11.2017 р. на імя боржника та реєстр поштових відправлень.

Як стверджує боржник, про арешт майна він дізнався 29.01.2018 р., зі слів головного бухгалтера орендатора цієї земельної ділянки. Вважає, що постанову було винесено із порушенням законодавства, так як йому не була вручена її копія у визначені строки.

Відповідно до ч. 2, ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1, частини 5, статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що в постанові про арешт майна, земельної ділянки, обовязково повинно зазначатися: розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо. Окрім зазначеного обовязковим також є зазначення в такій постанові кадастрового номеру, що дозволить ідентифікувати вказане майно. Так, в постанові про накладення арешту на майно від 20.07.2016 р. відсутні такі відомості.

Відповідно до частин 3 та 5, ст. 59 згаданого Закону, уразі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого ст. 56 Закону, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Таким чином, постанова про накладення арешту на майно може бути скасована відповідним начальником органу ДВС, у разі порушення порядку накладення арешту, а не судом. З метою скасування постанови із визначених підстав необхідно звертатися відповідно до ст. 74 Закону із скаргою до відповідного начальника органу ДВС.

Також судом було встановлено, що на даний час боржник отримує регулярні доходи, допомогу по безробіттю, на які може бути звернення стягнення, а тому, згідно ч. 2, ст. 48 Закону, так як у боржника є доходи, орган ДВС не може звернути стягнення на арештоване майно.

Згідно ч. 1, ст. 50 Закону, звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Окрім цього, так як майно, яке арештоване, є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, а тому, відповідно п. 15 Перехідних положень ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2019 року, не допускається в інший спосіб відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення. Таким чином, поки діє вказаний мораторій, державним виконавцем не може бути звернено стягнення (здійснення відчуження) на вказане нерухоме майно боржника.

Керуючись: ст. ст.: 258-260, 263, 352-353, 450-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця під час виконання рішення суду.

На ухвалу суду протягом 15 днів може бути подана апеляційна скарга.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3