Справа № 487/4510/17
Провадження № 2/487/365/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи - Третьої миколаївської державної нотаріальної контори про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи - Третьої миколаївської державної нотаріальної контори про визнання права власності на ? частку квартири №8 по вул. Богородичної (Пролетарської), 8 в м. Миколаєві, що є обєктом спільного сумісного майна подружжя.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 з 08.12.1995 року, який було розірвано 09.09.2003 року. В період шлюбу, 18.05.2000 року, за договором купівлі-продажу ними на ім'я ОСОБА_6 була придбана квартира №8 по вул. Пролераська (Богородична), 8 в м. Миколаєві. 07.11.2012 року помер ОСОБА_6 та після його смерті відкрилась спадщина у виді спірного нерухомого майна. Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця є його діти ОСОБА_4, ОСОБА_5, від імені яких вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, а також дружина і дочка від іншого шлюбу, які також звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя їй було відмовлено, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Рішенням суду від 03.03.2016 року вказаний біржової договір купівлі-продажу було визнано дійсним. Проте, постановою нотаріуса від 18.08.2017 року їй знову було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнім чоловіком або дружині.

Ухвалою сду від 01.09.2017 року у справі відкрито провадження.

Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін та представника позивача, відповідно до їхніх письмових заяв.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, надали до суду заяву, просили про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2, яка діє від свого імені від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 не з'явилась, надала до суду заяву, просив розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_4 і ОСОБА_5 не з'явилися, надали до суду заяву, просили розглянути справу за їхньою відсутності, позовні вимоги визнали.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5, змінено після реєстрації шлюбу, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Заводським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції) та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.1995 року, який було розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.09.2003 року згідно свідоцтво про розірвання шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції 03.12.2003 року, актовий запис №621.

За час перебування у шлюбі, на ім'я ОСОБА_6 було придбане майно: квартира №8 по вул. Пролетраської (Богородичної), 8 в м. Миколаєві, на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2000 року та право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_6 в ММБТІ за №16853 від 08.06.2000 року.

07.11.2012 року помер ОСОБА_6 Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина, в Третю миколаївською державну нотаріальну контору з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися спадкоємці першої черги, його дружина ОСОБА_2, яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_3, діти ОСОБА_4, ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_7, яка просила видати їй свідоцтво про право власності на ? частку в спільному майні подружжя, оскільки спадкове майно у виді квартири №8 по вул. Богородичної (Пролетарської), 8 в м. Миколаєві придбано її колишнім чоловік в період перебування зареєстрованому шлюбі.

23.06.2015 року державним нотаріусом Третьої миколаївської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 по ? частки на земельну ділянку площею 4,5697 га, яка розташована в межах території Зеленівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, після смерті ОСОБА_6

Постановою від 19.08.2013 року державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - квартиру №8 по вул. Богородичної (Пролетраської), 8 в м. Миколаєві було відмовлено, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений.

Рішенням (заочним) Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.03.2016 року договір купівлі-продажу від 18.05.2000 року зареєстрованого на Універсальної біржі «Рона» визнано дійсним, рішення набрало законної сили 15.03.2016 року.

Постановою державного нотаріуса Третьої миколаївської державної нотаріальної контори від 18.08.2017 року позивачу потворно було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя (квартиру №8 по вул. Богородичної(Пролетраської), 8 в м. Миколаєві) з посиланням на те, що чинним законодавством не передбачено видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на частку в спільному майні колишнім чоловіком або дружині.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 63 СК України визначено, що при здійснені подружжям права спільної сумісної власності дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним з подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної ресторації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Статтями 68, 69 СК України встановлено, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. А отже дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, суд приходить до переконання, що спірне нерухоме майно - квартира №8 по вул. Богородичної (Пролетарської), 8 в м. Миколаєві, є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуто під час перебування позивача та відповідача у зареєстрованому шлюбі, на підставі укладеного відповідачем договору купівлі-продажу в інтересах сім'ї. При цьому, при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно ст. 70 ч.1 СК України суд вважає частки позивача та відповідача рівними, тобто по 1/2 частки кожному.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., тобто по 213,34 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 76,89, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої і проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої і проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, зареєстрованого і проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_5, зареєстрованої і проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), третьої особи - Третьої миколаївської державної нотаріальної контори (місцезнаходження м. Миколаїв вул.. Погранична, 40) про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири №8 по вул. Богородичної (Пролетраської), 8 в м. Миколаєві.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір по 213,34 грн. з кожного.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина