справа № 361/7097/18
провадження № 2-з/361/132/18
УХВАЛА

29 жовтня 2018 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила вжити заходів забезпечення її позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2400000 грн., який вона має намір подати до суду, та накласти арешт на все належне останньому на праві власності нерухоме майно в межах суми боргу.

В обґрунтовування заяви зазначала, що 10 травня 2018 року між нею і ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого вона передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 2400000 грн., що підтверджується написаною ним розпискою, які останній зобовязувався повернути їй в строк до 01 вересня 2018 року за місцем її проживання, за адресою: село Рудня Броварського району Київської області, вулиця Лесі Українки, буд. 58, проте своїх зобовязань належним чином він не виконав, у визначений договором строк суму позики їй не повернув.

На неодноразові звернення щодо повернення суми боргу ОСОБА_2 жодними чином не реагує, тому відповідно до ч. 8 ст. 28 ЦПК України вона має намір подати до суду за місцем виконання цього договору позов про стягнення з ОСОБА_2 на її користь вказаної суми боргу.

Згідно із розпискою від 10 травня 2018 року у разі несвоєчасного виконання своїх зобовязань, ОСОБА_2 у рахунок погашення суми боргу зобовязувався передати їй належні йому на праві власності земельні ділянки.

Предметом її майбутнього позову є стягнення значної суми заборгованості за договором позики від 10 травня 2018 року, яку може бути стягнуто за рахунок належного боржникові на праві власності нерухомого майна, вказаних вище земельних ділянок.

У випадку відсутності у ОСОБА_2 грошових коштів, існує реальна загроза відчуження боржником майна, що зробить неможливим повернення суми боргу та ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення судом позову.

За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві та знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно із ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен предявити позов протягом десяти днів.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, враховуючи предмет майбутнього спору, розмір суми заборгованості за договором позики, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення прав заявника доцільним і необхідним є накладення арешту на все нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_2, у межах суми боргу.

Даний захід забезпечення позову вжито судом до подання ОСОБА_1 позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, тому заявник на виконання вимог ЦПК України повинна протягом десяти днів подати до суду позов, для забезпечення якого накладено арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 149 153, 259, 260 ЦПК України,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на все нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у межах суми боргу в розмірі 2400000 (два мільйони чотириста тисяч) грн.

Найменування сторін:

позивач (стягувач): ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце реєстрації і проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідач (боржник): ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк предявлення ухвали до виконання до 29 жовтня 2021 року.

Суддя Дутчак І. М.