Провадження № 22-ц/773/163/18 Категорія: 59 Доповідач: Здрилюк О. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Карпук А.К., Бовчалюк З.А.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області до Приватного підприємства «Волиньспецекспорт», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1, про скасування актів Н-5 та Н-1 від 13 липня 2017 року, за апеляційною скаргою позивача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 08 лютого 2017 року з водієм Приватного підприємства «Волиньспецекспорт» ОСОБА_1 стався нещасний випадок. Наказом директора ПП «Волиньспецекспорт» № 26-к від 13 червня 2017 року призначено комісію з розслідування даного нещасного випадку, у який наказом № 32-к від 07 липня 2017 року внесено зміни щодо складу комісії, у яку включено Фураєву К.О. - головного експерта з охорони праці відділення ВД ФСНВ у м.Луцьку.

За висновком комісії випадок з ОСОБА_1 вважається пов'язаний з виробництвом, про що було складено акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 13 липня 2017 року та акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 13 липня 2017 року.

Не погоджуючись із висновками комісії щодо обставин та причин нещасного випадку, головним страховим експертом з охорони праці ВД ФСНВ у м.Луцьку Фураєвою К.О. була написана окрема думка, у якій, покликаючись на відсутність даних про отримання травми (обмороження) під час перебування ОСОБА_1 на робочому місці (кабіна автомобіля) в ніч з 07 на 08 лютого 2017 року, а також про несправність вищевказаного автомобіля, Фураєва К.О. вважає, що даний нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Ураховуючи наведене, позивач просив скасувати акти Н-5 і Н-1 від 13 липня 2017 року та визнати нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 08 лютого 2017 року таким, що не пов'язаний з виробництвом.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

У судове засідання особи, які з'явилися як представник позивача та представник третьої особи апеляційним судом до участі у справі допущені не були у зв'язку із відсутністю документів, які підтверджують їх повноваження представників (ст.58 ч.ч.1, 3, ст.60 ч.1, ст.62 ч.ч.3, 4 ЦПК України).

Відповідач надіслав суду письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області не вправі звертатися до суду з позовом про скасування актів форми Н-1 та форми Н-5, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Зазначений висновок суду є правильним, оскільки ґрунтується на висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 31.05.2017 року (справа № 6-1767цс16) і відповідно до чинної на дату ухвалення судового рішення ст.360-7 ЦПК України є обов'язковим для усіх судів.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

За змістом статті 22 Закону України «Про охорону праці», пунктів 10, 13, 38 та 58 Порядку роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини та причини нещасного випадку за відповідною формою.

У разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії.

Пунктом 59 Порядку передбачено, що рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім'ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ).

Перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст указаних актів, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Статтею 55 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності» передбачене право виконавчих органів Фонду звертатися до суду за вирішенням спорів щодо сум страхових внесків, розміру шкоди та прав на відшкодування, накладення штрафів та з інших питань, але факт нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, який пов'язаний з виробництвом, не може бути оскаржений Фондом (його регіональними відділеннями).

Як статтею 3 ЦПК України (у редакції на дату звернення із позовом), так і статтею 4 ЦПК України (у чинній редакції) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області, які б давали право на звернення до суду із таким позовом.

Апеляційна скарга не містить у собі жодного спростування таких висновків суду, а її текст лише дублює текст позовної заяви.

Оскільки права позивача не порушені, діючим законодавством не передбачене право позивача оскаржувати акти, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять встановлених законом підстав для скасування оскарженого рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий - суддя:

Судді: