Справа № 510/227/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.02.18 року Ренійський районний суд Одеської області В складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у місті Рені справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні стосунки між ними припинені через втрату почуття любові та поваги один до одного, сім?я розпалась, сторони проживають окремо, неповнолітня дитина залишилась проживати із позивачкою.

Позивачка та її представник ОСОБА_4 (ордер серії ОД № 232902 від 29.01.2016 р.) направили до суду заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягають.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належними чином, в порядку ч. 11 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними, відзив на позовну заяву відповідач не направив, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, таким чином є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 24.02.1996 р., прізвище дружини після укладення шлюбу - «ОСОБА_2», серія НОМЕР_1; копія свідоцтва про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_3, мати - ОСОБА_2; паспорт громадянки України ОСОБА_2, з відміткою про реєстрацію - АДРЕСА_1

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 06.02.1996 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, який був зареєстрований в примарії с. Чишмікіой, Республіка Молдова, актовий запис № 24/. Після укладання шлюбу прізвище позивачки було змінено на «ОСОБА_2».

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що одруження із відповідачем виявилось невдалим, сумісне життя з ним не склалося через втрату почуттів любові та пошани один до одного. На даний час сторони разом не мешкають, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство сторонами не ведеться. Позивачка не бажає зберегти шлюб, примирення не можливе, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.

Відповідач ОСОБА_3 є громадянином Р. Молдова, але відповідно до ст.. 2 Закону «Про правовий статус іноземців, а також осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства мають ті ж права і свободи та виконують ті ж обов'язки, що і громадяни України, якщо інше не передбачено Конституцією, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України. Ст.. 496 ч. 2 ЦПК України, передбачено, що іноземні особи мають процесуальні права та обов'язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно абз. 7 п. 11 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України від 16.05.2013 р. № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, тобто правом тієї держави, громадянами якої вони є одночасно, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Наприклад, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України».

Згідно ст.. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ст.. 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.110-114 Сімейного кодексу України, -

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 06.02.1996 р. в примарії с. Чишмікіой, Республіка Молдова, актовий запис № 24/ - розірвати.

3. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити - «ОСОБА_2».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін