Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 404/3832/14-ц
№ провадження 22-ц/781/1/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Галаган О. В.
Доповідач Дьомич Л. М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.01.2018 Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дьомич Л.М.

суддів: Голованя А.М.; Дуковського О.Л.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2014 року у складі судді Галагана О.В. у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И ЛА:

У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернувся до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за кредитним договором № 5700361 від 24 жовтня 2007 року.

В обґрунтування вимог зазначено, що згідно умов кредитного договору Банк надав відповідачу 90 000,00 доларів США. Позичальник зобов'язався використати кредитні кошти за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки визначені зобов'язанням.

Відповідно до меморіального ордеру № 362491656 від 24 жовтня 2007 року, ОСОБА_2 відкрито позичковий рахунок та видані за кредитом кошти.

Проте, відповідачем порушено умови договору, зокрема щодо повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Пунктами 1.3, 3.1.1-3.1.4 встановленні умови нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Проценти з часу видачі кредиту сплаченні лише по 03 січня 2014 року (включно).

Сума заборгованості процентів за кредитним договором станом на 22 квітня 2014р. (включно) складає 2 397,29 доларів США.

13 лютого 2014 року Банк направив рекомендованим листом на адресу відповідача зазначену у ст. 7 кредитного договору письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування коштами. Зазначена вимога не виконана.

Згідно п. 5.2. кредитного договору у разі порушення відповідачем строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення.

Загальна сума пені за порушення строків повернення основної суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом станом на 22 квітня 2014 року складає 1 108,15 доларів США, з яких:

-сума пені за порушення строків сплати за сумою кредиту - 990,51 доларів США;

-сума пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 117,64 доларів США.

Пеню за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором Банком нараховано в межах строку позовної давності в один рік:

- пеня за порушення строку повернення за сумою кредиту нарахована за період з 23.05.2013р. по 22.04.2014р. (включно);

- пеня за порушення строків сплати процентів за кредитом нарахована за період з 23.05.2013р. по 22.04.2014р. (включно).

Пунктом 5.5. кредитного договору передбачено, що за кожен випадок порушення позичальником обов'язків, визначених п .п. 4.3.2.-4.3.6. договору позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

На підставі цієї умови нарахований штраф за порушення обов'язків, встановлених п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору (в тому числі за невиконання вимоги Банку достроково повернути кредит в повному обсязі разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями) у розмірі 900,00 доларів США.

За п. 5.4. за кожний випадок порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. За невиконання умов щодо страхування предмету застави станом на 22 квітня 2014 року (включно) штраф становить 40 049,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, станом на 22 квітня 2014 року утворилася заборгованість, яка складається із: 70 316,37 доларів США - заборгованість за сумою кредиту; 2 397,29 доларів США - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом; 1 108,15 доларів США - пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором; 900,00 доларів США - штраф за порушення обов'язків передбачених п.п.4.3.2-4.3.6. кредитного договору; 40 049,00 грн. - штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування.

Посилаючись на ст.ст. 526, 611, 625, 1054 ЦК України, Банк просив задовольнити заявлені вимоги.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитним договором № 5700361 від 24 жовтня 2007 року в загальному розмірі 73 613,66 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 листопада 2014 року становить 953 296,90 грн., суму штрафів за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування в розмірі 40 049, 00 грн. та сплачений судовий збір - 3654 грн.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення не повно з'ясував обставини, що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права. А саме, безпідставно дострокового стягнуто кредитну заборгованість у повному обсязі, оскільки договором встановлено дату повернення кредиту - не пізніше 24 жовтня 2022 року. В матеріалах справи відсутні докази укладених змін до договору, які передбачали дострокове повернення сум кредиту. Тому Банк має право на стягнення лише простроченої суми заборгованості в розмірі за нарахованими відсотками за користування кредитом, який становить 2397,29 доларів США. Також судом не враховано, що сплачені відповідачем кошти лише частково відображені у наданих розрахунках, а також що Банком не прийнято до уваги рекомендацій викладених в Постанові Правління НБУ № 328 від 03.06.2009 р. щодо реструктуризації кредитної заборгованості відповідача та порушено Правила надання Банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту.

ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» також подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про зміну рішення суду в частині визначення еквіваленту в національній валюті стягнутої суми заборгованості за кредитним договором. Зокрема зазначено, що звертаючись в суд з позовом Банк просив стягнути нарахований розмір заборгованості в іноземній валюті. На момент укладення кредитного договору діяла ліцензія, видана Національним Банком України в жовтні 2006 року, на підставі якої Банк може виконувати банківські операції передбачені ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» в тому числі і розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, а також Дозвіл №8-1 від 02.10.2006 р., яким передбачено право здійснення валютних операцій, в тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Тому позивач має право вимагати виконання позичальником кредитного договору в іноземній валюті (валюті договору), як в сумі основного боргу так і процентів за користування кредитом, а позичальник зобов'язаний виконувати зобов'язання належним чином відповідно до умов кредитного договору.

Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені про час та місце розгляду справи (т. 3 а.с. 35-36).

Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку можливістю мирного врегулювання спору. Його представником ОСОБА_6 подане клопотання про відкладення розгляду справу, у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні (т. 3 а.с. 37-43).

Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

На протязі апеляційного провадження стороною відповідача неодноразово заявлялись клопотання про відкладення судового розгляду справи у зв'язку з мирним вирішенням спору. (т. 2 а.с. 233;т. 3 а.с. 6).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» з таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIІІ внесено зміни до ЦПК України від 18.03.2004 року, які набирали законної сили з 15.12.2017 року.

Відповідно до вимог частини 3 статті 3 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Попередньою редакцією ЦПК передбачалось, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (в редакції до 15.12.2017 року). Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позичальник взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконав та не забезпечив повернення позики у визначений термін. Розмір заборгованості за кредитним договором підлягає визначенню у еквіваленті до національній валюти України за курсом, установленим Національним банком України, на час ухвалення судового рішення. Вимога про стягнення пені за порушення строків виконання зобов'язань задоволенню не підлягає, оскільки її нарахування проведено в іноземній валюті.

Висновок суду першої інстанції щодо підстав стягнення є правильним, але не враховано, що за кредитним зобов'язанням позичальник отримав долари США і в позові заявлено до стягнення заборгованості в іноземній валюті. Натомість стягнення відбулось в національній валюті і з цього приводу подана скарга.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство ««Перший Український Міжнародний банк») та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 5700361. Згідно умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 90 000,00 доларів США зі сплатою 12,90 % річних з кінцевим строком повернення кредиту 24.10.2022 року (т. 1 а.с. 12-15).

Пунктом 3.1.1 кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку проценти за ставкою, зазначеною в п. 1.3 цього договору, в порядку і на умовах, обумовлених п. 3.1.2 та 3.1.3 цього договору, а у випадку порушення зобов'язань з повернення кредиту - за ставкою та на умовах, зазначених в. п. 3.1.4 цього договору.

Банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань позичальника за цим договором, а також при настанні будь - якої з подій, зокрема: невиконання позичальником зобов'язань перед банком за цим договором ( п. 3.5.7 кредитного договору).

Згідно п. 4.3.5, п.5.5 договору при отриманні від банку вимоги про дострокове повернення кредиту позичальник зобов'язується повернути кредит в повному обсязі достроково разом із розрахованими процентами за користування кредитом і штрафними санкціями (якщо такі будуть мати місце) в порядку і строки, передбачені договором. За кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6 цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

09 грудня 2009 року, 01 березня 2011 року та 16 грудня 2011 року між Банком та ОСОБА_2 укладались додаткові угоди

№ 8457263, № 10529575 № 13396171 до кредитного договору № 5700361, якими змінювались умови та графік сплати заборгованості (т. 1 а.с.21-31).

Банк зобов'язання за кредитним договором № 5700361 від 24.10.2007 року виконав та згідно меморіального валютного ордеру №362491656 надав позичальнику кредитні кошти у повному розмірі (т. 1 а.с.32), що сторонами не заперечується.

Однак, ОСОБА_2 умови зобов'язання не виконує.

13 лютого 2014 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на адресу позичальника рекомендованим листом направлено досудову вимогу від 10 лютого 2014 року про дострокове повернення зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з дати отримання цієї вимоги, а саме: 70 316,37 доларів США - загальної заборгованості за сумою кредиту та 1118,96 доларів США - загальної заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом (т. 1 а.с.33-34).

Станом на 22 квітня 2014 року утворилась заборгованість, на загальну суму 74 721,81 доларів США та 40 049 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 70 316,37 доларів США; заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом - 2 397,29 доларів США; пеня за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором - 1 108,15 доларів США; штраф за порушення відповідачем обов'язків, передбачених пп. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору - 900 доларів США; штраф за порушення відповідачем обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 40 049 грн. (т. 1 а.с.8-11).

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

За ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ст. 526 ЦК.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

До вимог частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ч.1 ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що ОСОБА_2 в порушення умов кредитного договору та наведених норм ЦК України, свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав та не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафом, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню.

Вказаний висновок суду відповідає матеріалам справи і встановленим судом обставин щодо кредитних зобов'язань, а також вимогам закону, оскільки відповідно до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Тому вимоги публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до позичальника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, а також стягнення штрафів є законними та обґрунтованими.

Рішення в частині відмови у задоволенні вимог Банку про стягнення пені за порушення строків виконання кредитних зобов'язань в розмірі 1 108,15 доларів США не є предметом апеляційного перегляду.

Оскаржуючи судове рішення сторона відповідача зазначала, що сплачений борг частково відображений у банківських розрахунках.

З метою повного і всебічного з'ясування обставин справи та об'єктивного дослідження доказів, на які посилаються сторони, ухвалою апеляційного суду від 25 лютого 2015 року за клопотанням сторони призначено судово-економічну експертизу (т. 1 а.с.182-188).

Висновком експертизи № 36 від 20 березня 2017 року встановлено, що бухгалтерський облік нарахованих за період з 24.10.2007 року по 22.04.2014 року ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» процентів за користування кредитом по кредитному договору № 5700361 від 24.10.2007 року (із змінами та доповненнями) здійснювався у відповідності з вимогами п. 2.1 ст. 2 розд. 3 Правил бухгалтерського обліку доходів і витрат банків України, затверджених постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 255 (із змінами та доповненнями) та норм Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, затвердженої постановою Правління НБУ від 17.06.2004 року № 280 (із змінами та доповненнями).

Виходячи із умов кредитного договору № 5700361 від 24.10.2007 року (із змінами та доповненнями) та даних документів щодо видачі та погашення заборгованості за цим кредитним договором, наданими на дослідження, заборгованість позичальника ОСОБА_2 перед ПАТ «ПУМБ» по кредитному договору № 5700361 від 24.10.2007 року (із змінами та доповненнями) станом на 22.04.2014 року складає 72 713,03 дол. США, у тому

числі:

- поточна заборгованість по кредиту у розмірі 70 315,92 дол. США;

- заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом у розмірі 2 397,11 дол. США, у тому числі:

- поточна заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом - 478,72 дол. США;

- прострочена заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитом у розмірі 1 918,39 дол. США.

Враховуючи вищевикладене, діючи в межах принципу диспозитивності визначеного ст.13 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь Банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 5700361 від 24.10.2007 року у розмірі 73 613,03 доларів США, яка складається із: поточної заборгованості по кредиту - 70 315,92 доларів США, заборгованості по нарахованим процентам за користування кредитом - 2 397,11 доларів США та штрафу за порушення обов'язків передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору - 900,00 доларів США.

Також з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню штраф за порушення обов'язків щодо поновлення дії договору страхування в розмірі 40 049,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно умов укладеного між відповідачем та ЗАТ «СК АХА Страхування» договору добровільного страхування майна громадян №05-ИГ/09КД від 30.11.2009 року, ОСОБА_2 застрахував свої майнові інтереси, пов'язані з володінням, розпорядженням, користуванням майном, а саме конструкціями (без оздоблення та комунікацій) квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.37-40).

Пунктом 5.4 кредитного договору передбачено, що за кожен випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договору страхування, передбачених п. 4.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу Банку штраф в розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту кредитного договору має бути укладений договір страхування.

В порушення умов вищевказаного кредитного договору ОСОБА_2 не поновив дію договору страхування у визначенні договором строки, у зв'язку з чим Банком нараховано штраф в розмірі 40 049,00 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд визначив розмір заборгованості за кредитним договором у еквіваленті до національній валюти України за курсом, установленим Національним банком України, на час ухвалення судового рішення.

Проте, за статтею 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша та третя статті 533 ЦК України).

Статтею 5 ДекретуКабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року №15-93 передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у Банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями.

Згідно п. 12 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, стягнення заборгованості за кредитним договором наданим Банком в іноземній валюті, за наявності у нього ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями не суперечить чинному законодавству України.

Матеріалами справи підтверджено, що кредит ОСОБА_2 Банком надано в іноземній валюті. Звертаючись в суд з позовом позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором також в іноземній валюті.

На час укладення правочину у ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» діяла банківська ліцензія видана Національним Банком України в жовтні 2006 року, якою передбачено право на виконання банківських операцій, визначених ч. 1 та п. 5-11 ч. 2 ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», а також Дозвіл №8-1 від 02.10.2006 р., яким передбачено право здійснення валютних операцій, в тому числі операцій щодо залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Аналогічні ліцензія та дозвіл були видані і правонаступнику ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» - ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» ( т. 1 а.с. 133-137).

Тобто, ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на час укладення кредитного договору мав право здійснювати банківські операції в іноземній валюті та здійснювати інші валютні операції на підставі вищевказаної ліцензії, та дозволу НБУ.

Оскільки виконання договірних зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, а умовами договору про надання кредиту в іноземній валюті передбачено сплату штрафу за кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п. 4.3.2.-4.3.6, цього договору у розмірі 1% від суми одержаного кредиту, то разом зі стягненням заборгованості за сумою кредиту та відсотками в іноземній валюті розрахований штраф в доларах США.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з тим, що грошовою одиницею зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором є долари США, тож і грошовою одиницею стягнення грошових коштів в частині заборгованості за кредитом, за відсотками та штрафом є також грошова одиниця - долари США.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає зміні.

Визначений судом розмір заборгованості не спростований стороною відповідача належними та беззаперечними доказами. Також ОСОБА_2 не надано суду жодного доказу належного виконання ним умов зобов'язання відповідно до графіка платежів за кредитним договором по щомісячному внесенню платежів з розміром обов'язкового платежу та датою якою такий платіж внесено.

Посилання в апеляційній скарзі, що Банком не прийнято до уваги рекомендацій викладених в Постанові Правління НБУ № 328 від 03.06.2009 р. щодо реструктуризації кредитної заборгованості відповідача, а також, що позивачем безпідставно достроково пред'явлено вимогу про повернення всієї суми кредиту судом не приймаються до уваги за наступного.

Виходячи з принципу свободи договору, закріпленого вищенаведеними нормами права, зміна умов договору шляхом зменшення відсоткової ставки, списання нарахованих штрафів, пені, пролонгування строку його дії та встановлення нового графіку погашення кредитної заборгованості, можлива лише за спільною згодою сторін договору.

Прийняття рішення про реструктуризацію, це право кредитодавця, а не його обов'язок за кредитним договором. Тобто, закон не передбачає обов'язку Банку здійснити реструктуризація кредиту боржника, а лише надає йому право на вчинення такої дії.

Пунктом 3.5.7 кредитного договору передбачено право кредитора достроково вимагати погашення всієї суми кредитної заборгованості у визначених сторонами випадках, в тому числі, у випадку невиконання позичальником зобов'язань перед Банком за цим договором.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором, Банк відповідно до п.3.5.7. договору використав право достроково стягнути з позичальника заборгованість за кредитним договором.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем Правил надання Банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту також є безпідставними та необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Укладеним договором чітко визначено умови та порядок погашення, валюта кредитування, відсоткова ставка, права та обов'язки сторін, тому сторона повністю ознайомлена з усіма умовами кредиту. До Банку із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень не звертався.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором.

Встановивши дійсні права та обов'язки сторін, які випливають із зазначених договорів, та виходячи з того, що ОСОБА_2 порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим виникла заборгованість по кредиту, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості.

Разом з тим враховуючи те, що позивач правомірно видав кредит в іноземній валюті та ставить вимогу в позовній заяві про його стягнення в валюті кредиту, колегія суддів на підставі ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення заборгованості за кредитним договором в національній валюті підлягає зміні.

Стягнення заборгованості, визначеної в доларах США, відбувається в гривнях по курсу НБУ на день платежу. Про це і заявлено в позовній заяві, а судом першої інстанції розцінено як заявлену вимогу про стягнення боргу в еквіваленті до гривні по курсу НБУ на момент вирішення спору.

Рішення в частині стягнення 40 049 ,00 грн. за порушення п.4.3.1, не поновлення страхового договору, не охоплюється підставами скарги Банку, а ОСОБА_2 оскаржує взагалі дострокове повернення кредиту, оцінка його доводам вищевикладена, тому в цій частині рішення залишається без змін, як і розподіл судових витрат на стадії розгляду судом першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат в апеляційній інстанції, то згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так як апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню, то з ОСОБА_2 стягується судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 827,00 грн.

Керуючись ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04 листопада 2014 року змінити в частині розміру стягнення за кредитним договором: заборгованості за сумою кредиту, несплаченими процентами, штрафу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства " Перший Український Міжнародний Банк" заборгованість за кредитним договором № 5700361 від 24.10.2007 року в розмірі 73 613,03 доларів США, яка складається із: 70 315,92 доларів США - заборгованості за сумою кредиту; 2 397,11 доларів США - заборгованості за несплаченими процентами за користування кредитом; 900,00 доларів США - штрафу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 827,000 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 27.01.2018р.

Головуючий:

Судді: