Справа № 184/168/18
Номер провадження 2/184/185/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області «про визнання пропущеного строку подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини та про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом і просить суд визнати пропущений нею строк для прийняття спадщини з поважної причини та визначити їй додатковий строк терміном три місяці з дня набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 11.04.2017 року на належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій підтримує позов позивача в повному обсязі та просить його задовольнити, розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з'явилась, але надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, проти позовних вимог позивача не заперечує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади в особі виконавчого комітету Покровської міської ради в підготовче судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, при прийнятті рішення по справі покладаються на розсуд суду.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була народжена від батьків ОСОБА_5 (на російській мові ОСОБА_4) ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (на російській мові ОСОБА_4) ОСОБА_7, що підтверджується її свідоцтвом про народження серії IV УР № 121565, виданого відділом записів актів громадянського стану м. Орджонікідзе Нікопольського району Дніпропетровської області (актовий запис № 329). В свідоцтві про народження зазначено прізвище позивача як ОСОБА_5 (на російській мові Васенева). В подальшому мама позивачки - ОСОБА_5 розірвала шлюб з ОСОБА_8 та 14.01.1981 року одружилась зі ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 11-КИ №356595, виданого міським ЗАЦС (актовий запис № 24). Після одруження мама взяла прізвище чоловіка «Стрижова», яке в неї і по цей час. Між позивачкою та ОСОБА_3 були дуже добрі відносини і він до неї відносився як батько. 09.07.1982 року ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_9, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та відповідним актовим записом за №204, складеного відділом ДРАЦС Орджонікідзевського МУЮ у Дніпропетровській області та перейшла на прізвище чоловіка (ОСОБА_9).

Як стало відомо позивачу в теперішній час, 01.12.1994 року її мама - ОСОБА_2 та вітчим ОСОБА_3 приватизували квартиру АДРЕСА_2 (на той час м. Орджонікідзе) Дніпропетровської області. Відділом комунальної власності міськвиконкому м. Орджонікідзе їм було видане свідоцтво про право власності на житло. Згідно цього Свідоцтва мама та вітчим стали власниками квартири (спільна сумісна власність). Право спільної сумісної власності на квартиру зареєстровано у відповідному державному реєстру на той час КП «НМБТІ» 12.12.1994 року за № 5664.

Як з'ясувалось в теперішній час вітчим позивачки - ОСОБА_3 04.11.1998 року склав нотаріальний заповіт, в якому зазначено, що на випадок його смерті він заповідає їй - ОСОБА_10 належну йому на підставі особистої власності частину квартири АДРЕСА_3. Про те, що вітчим склав заповіт, він нікому не сказав і зберігав цей документ серед сімейних паперів.

18.12.1997 року чоловік позивачки - ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть та відповідним актовим записом №2032, складеним ВРАГС виконкому Кіровської районної ради м. Дніпропетровська від 22.12.1997 року.

17.08.2013 року позивачка одружилась з ОСОБА_11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та відповідним актовим записом № 568, складеним Жовтневим ВДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ. Після шлюбу ОСОБА_1 отримала прізвище чоловіка, яке в неї до теперішнього часу, що підтверджується її паспортом.

11 квітня 2017 року вітчим ОСОБА_3 помер в м. Покров Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть та відповідним актовим записом № 210, складеним Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11.04.2017 року.

Після смерті вітчима ОСОБА_3 в м. Покров відкрилась спадщина на його 1/2 частку квартири, однак у зв'язку з тим, що ні позивачка, ні її мати ОСОБА_2 не знали про існування заповіту, а тому і не звертались до нотаріусу з питання отримання спадщини. Крім цього, мати позивачки ОСОБА_2 являється інвалідом 2 групи, в зв'язку з чим постійно хворіє, а тому питання про спадщину, яка залишились після смерті її чоловіка, її не цікавило.

У зв'язку з хворобою матері ОСОБА_1 в черговий раз з м. Дніпро прибула до неї додому в АДРЕСА_4, де під час прибирання в жовтні 2017 року знайшла оригінал заповіту ОСОБА_3, а також документи про право власності на квартиру. Позивачка відразу з метою прийняття спадщини 25.10.2017 року звернулась до приватного нотаріусу ОСОБА_12, яка зареєструвала справу в спадковому реєстру, однак відмовила їй у вчинені нотаріальних дій, так як вона пропустила строк для прийняття спадщини. Нотаріус порекомендувала звернутись до суду з заявою про поновлення пропущеного строку з поважних причин.

У зв'язку з тим, що перед смертю ОСОБА_3 знявся з реєстрації з місця проживання та припинив шлюбні відносини з матірю позивачки, відповідно до ст. 1268 ЦК України, її мати не вважається такою, що подала заяву про прийняття спадщини, так як на день смерті її чоловіка вона з ним не проживала. Крім цього, після знайдення документів (заповіту вітчима) мати позивачки не побажала звертатись до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, а навпаки побажала, щоб саме вона оформила спадщину відповідно до волі померлого.

У зв'язку з тим, що позивачка не знала про заповіт і дізналась про його існування тільки в січні 2018 року, а тому суд вважає, що з поважної причини пропустила шестимісячний термін звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини. Позивачка бажає прийняти у спадщину нерухомість, яку заповів їй ОСОБА_3.

Згідно до повідомлення приватного нотаріусу №149/02-14 від 20.02.2018 року, будь яких документів на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_3 не видавалися, інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини або про відмову в її прийнятті до нотаріуса не зверталися.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1223, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати пропущений ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, строк для прийняття спадщини з поважної причини та визначити їй додатковий строк терміном три місяці з дня набрання чинності рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3, померлого 11 квітня 2017 року на належну йому на праві приватної власності частину квартири АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_13