Ленінський районний суд м. Харкова
05 лютого 2018р. Справа №642/2639/17 Провадження №2/642/232/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За участі позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відсутності відповідача ОСОБА_5, повідомленного про день та час рохгляду справи, відсутності третої особи Харківської міської ради, яка заявила про розгляд справи за їх відсутності;
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треття особа Харківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні право власності, знесенні самочинної будови та стягнення моральної шкоди, -
В мотивуванні змісту позовних вимог позивач вказав, позивачку на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівль, що знаходиться: м.Харков, вул..Сочинській, 31.
Співвласником вказаного вище будинку є відповідач ОСОБА_6. Йому належить 1/2 частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями.
Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок та надвірні будівлі, не приватизований, наданий у користування.
Відповідач самовільне добудував прибудови літ. «А1-1» та мансарди літ. «Ам». Відповідач не отримав згоди позивача на таке будівництво.
Відповідач на підставі рішення суду визнав права власності на самочинне будівництво вказане вище.
Рішенням Апеляційного суду Харківської обл.. від 12.01.2017р. рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 26.01.2009р. було скасоване, у задоволенні позову відповідача відмовлено.

Відповідно до ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані без належного дозволу або належним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм та правил. Особа, що здійснила самовільне будівництво нерухомого майна, не набуває на нього права власності. Якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Тому позивач вимагає:

- усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3, права власності на частину житлового будинку та відповідних надвірних будівель, що розташований в м.Харкові по вул..Сочинській, 31, шляхом зобовязання відповідача ОСОБА_6 знести самочинно збудовану житлову прибудову літ. «А 1 -1» та мансарду літ. «Ам»;

- стягнути з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 750000,00 грн. (сімсот пятдесят тисяч грн. 00 коп.).

Відповідач заперечень суду не надав.

Позивач та представник позивача на позові наполягали, в пояснені вказали обставини викладені в мотивуванні позову.

Треття особа в письмових поясненнях вказала: З позовної заяви вбачається, що Позивач та Відповідач є співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Сочинській, 31 у м. Харкові.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.01.2017 у справі № 2-609/09 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009 у справі за позовом ОСОБА_6 до Харківської міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності та скасовано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 26.01.2009, відмовлено у задоволені позову в повному обсязі.

Рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_6 самочинно до приналежній йому частини житлового будинку добудував прибудову літ. «А1», мансарду літ. «Ам», а також побудував гараж літ. «І».

Згідно з технічним паспортом та планом земельної ділянки по вул. Сочинській, 31 у м. Харкові вищевказані будівлі літ. «А1» та літ. «Ам» визнано самочинним будівництвом.

КП «Харківське міське БТІ» за станом на 27.11.2008 року з урахуванням проведеного будівництва виготовлений технічний паспорт на житловий будинок №31 по вул. Сочинській в м.Харкові, згідно якого загальна площа приміщень по квартирі № 1-1 поверх (прим. №№ 1-3,1-4,1-5,1-6,1- 7,1-8) становить 70,7 кв.м, з якої житлова площа становить - 30,1 кв.м., допоміжна - 40,6 кв.м., по квартирі № 2-1 поверх (№№ 2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-Й) загальна площа становить 45,2 кв.м., ' з якої житлова площа - 25,2 кв.м., допоміжна 16,5 кв.м., загальна площа мансарди (прим.№ 1-9) складає 32,0 кв.м., з якої житлова площа - 32,0 кв.м. Разом по житловому будинку літ. «А-1» загальна площа становить 147,9 кв.м., з якої житлова площа становить 87,3 кв.м., допоміжна - 57,1 кв.м.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради проведено позапланову перевірку за адресою: м. Харків, вул. Сочинська, 31. Під час перевірки субєкт містобудування, що має відношення до даного обєкта будівництва, був відсутній.

Згідно п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності субєктів містобудування або їх представників, які будують або збудували обєкт будівництва.

Тому на думку третьої особи необхідно зобовязати ОСОБА_6 здійснити заходи направлені на знесення самочинно збудованих прибудови літ. «А 1», мансарди літ. «Ам» по по вул. Сочинській, 31 у м. Харкові.

Дослідивши і оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлено наступні факти та обставини:

Позивачем суду доведене, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.12.1999р. йому на праві приватної власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівль, що знаходиться: м.Харков, вул..Сочинській, 31.

Співвласником вказаного вище будинку є відповідач якому також належить 1/2 частина житлового будинку з відповідними надвірними будівлями на підставі поговору купівлі-продажу від 03.09.2008р.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок та надвірні будівлі, не приватизована та надана у користування.

Відповідач без згоди позивача здійснив самовільне будівництво прибудови літ. «А1-1» та мансарди літ. «Ам».

Будівництво прибудови відповідач здійснює на своїй частині земельної ділянки на кардоне користувачив земельних ділянок якими є сторони у справі. При здійснення самочинного будівництва відповідач не відступив належну відстань від межі і його прибудова заважає потрапляти сонячному світлу на частину двору позивача, що вказано в мотивуванні висновку експерта №9620 від 26 лютого 2010 р.

Самочинне будивництво відповідача було узаконено на підставі рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 26.01.2009р., яке Рішенням Апеляційного суду Харківської обл.. від 12.01.2017р. було скасоване.

Згідно з технічним паспортом та планом земельної ділянки по вул. Сочинській, 31 у м. Харкові вищевказані будівлі літ. «А1» та літ. «Ам» визнано самочинним будівництвом.

КП «Харківське міське БТІ» за станом на 27.11.2008 року з урахуванням проведеного будівництва виготовлений технічний паспорт на житловий будинок №31 по вул. Сочинській в м.Харкові, згідно якого загальна площа приміщень по квартирі № 1-1 поверх (прим. №№ 1-3,1-4,1-5,1-6,1- 7,1-8) становить 70,7 кв.м, з якої житлова площа становить - 30,1 кв.м., допоміжна - 40,6 кв.м., по квартирі № 2-1 поверх (№№ 2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,2-Й) загальна площа становить 45,2 кв.м., з якої житлова площа - 25,2 кв.м., допоміжна 16,5 кв.м., загальна площа мансарди (прим.№ 1-9) складає 32,0 кв.м., з якої житлова площа - 32,0 кв.м. Разом по житловому будинку літ. «А-1» загальна площа становить 147,9 кв.м., з якої житлова площа становить 87,3 кв.м., допоміжна - 57,1 кв.м.

Вказані факти визнає позивача, а тому вони на думку суду є доведеними.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно зі статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку.

Пунктом 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суд^ України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» (далі - Постанова) позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України.

Отже, самочинне будівництво відповідачем двоповерхової прибудови порушує права позивача як співвласника домоволодіння.

Крім того, позивача в обгрунтування правової позиції заявляє вимоги на підстав вимог статті ст.1167 ЦК України, моральна шкода,завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Проте на думку позивача, згідно Пленуму Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

В звязку із зміною у позивача звичного укладу життя, із тим, що він змушений нести постійні додаткові витрати на придбання продуктів харчування, які б міг вирощувати у себе на городі, що він змушений постійно звертатись до органів місцевого самоврядування та судів для вирішення виниклих з відповідачем суперечок в звязку з його самочинним будівництвом, вважає, що діями відповідача йому заподіяно моральну шкоду, у розмірі 750000,00грн.

На думку суду така правова позиція позивача є хибною.

Так, вимогами статті 23 ЦК України визначено:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Таким чином, на думку суду, позивачем не доведено, що моральна шкода йому заподіяна в результаті обставини визначених статтею 23 ЦК України, а тому вимоги, щодо моральної шкоди є необгрунтованими.

Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6, треття особа Харківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні право власності, знесенні самочинної будови та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_3, НОМЕР_1, права власності на частину житлового будинку та відповідних надвірних будівель, що розташований в м.Харкові по вул..Сочинській, 31, зобовязши ОСОБА_6 знести самочинно збудовану житлову прибудову літ. «А 1 -1» та мансарду літ. «Ам»;

В решті позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судовий збір у сумі 704грн. 80грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв