У Х В А Л А

18.09.2018 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Другої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори, третя особа: нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 11.09.2018 року вона дізналась про те, що ОСОБА_4 отримав свідоцтво про право на спадщину на будинок №125 по провулку Таращанському в м. Біла Церква, видане нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3 Зазначає, що вказане свідоцтво є незаконно виданим, а дії нотаріуса - протиправними і підлягають скасуванню, оскільки нотаріус знала про існування незакінченого судового спору між нею та ОСОБА_4 та про розгляд двох кримінальних провадження. Позивачка стверджує, що заповіт, на підставі якого було видано свідоцтво не відповідає вимогам законодавства, а згідно «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус при оформленні спадщини за заповітом має надати правову оцінку заповіту. Посилаючись на зазначені обставини, позивачка просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.11.2009 року, видане нотаріусом Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори 29.08.2018 року ОСОБА_4.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Однак, суд звертає увагу позивачки, що звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Зокрема, відповідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Всупереч зазначеному, позивачка вказаної норми не дотрималась.

Відповідно до п.4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» розяснено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Позивачка, зазначаючи відповідачем ОСОБА_2 міську державну нотаріальну контору не вказала, яку саме конкретну вимогу вона пред'являє саме до цього відповідача.

При цьому, суд звертає увагу позивачки, що нотаріат - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії з метою надання їм юридичної вірогідності.

Виходячи зі системного аналізу законодавства, яке регулює діяльність нотаріату, при вирішенні справ, які стосуються оспорювання прав і обов'язків сторін, набутих на підставі вчинення нотаріальних дій, нотаріуси в розумінні ЦПК України не є особами, прав і обов'язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість у результатах вирішення справи судом і реалізації ухваленого рішення.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги невідповідністю заповіту Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» та іншим нормативно-правовим актам, свідоцтво про право на спадщину за заповітом є незаконно виданим, а дії нотаріуса ОСОБА_3 протиправними та підлягають анулюванню. Тобто по суті обґрунтування позовних вимог зводиться до оскарження дій нотаріуса.

Разом з тим, позивачці слід звернути увагу на положення ст. 1301 ЦК України, яким визначено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Тобто позивачці необхідно викласти обґрунтування позовних вимог до Другої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори або ж вказати належного відповідача у справі, або визначитись з яким позовом позивач звертається до суду: про недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, чи про оскарження дій нотаріуса у відповідності з чим сформулювати позовні вимоги.

Крім того, всупереч ч. ч. 6-10 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Разом із тим, в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України позивачка не надала документів, що підтверджують оплату судового збору за подання позову у розмірах, визначених відповідно до п.п.2 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік".

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704 грн. 80 коп.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається із поданої ОСОБА_1 позовної заяви, вона містить в собі 2 позовні вимоги немайнового характеру.

Тоді як в матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору на суму 704 грн. 80 коп., тобто лише за одну вимогу немайнового характеру.

Отже, позивачці необхідно усунути зазначені в ухвалі недоліки та доплатити судовий збір у розмірах, визначених відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" за кожну вимогу і надати до суду підтверджуючі документи, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

А згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначенні статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Другої ОСОБА_2 міської державної нотаріальної контори, третя особа: нотаріус Другої ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки в строк який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5