Справа №588/441/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Щербаченко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/189/18 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Рассвєт Агро»

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 грудня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Приватного підприємства «Рассвєт Агро», треті особи: Тростянецьке районне виробниче відділення Сумської регіональної філії Державне підприємство «Центр ДЗК» Державна служба України з питань геодезії та кадастру, відділ Держгеокадастру у Тростянецькому районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання недійсними договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

07 квітня 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер НОМЕР_2, виданого 27 березня 2002 року, він є власником земельної ділянки площею 3,8686 га, кадастровий номер: НОМЕР_1, яка розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

У 2006 році він уклав з відповідачем договір оренди землі і в цьому ж році ним був підписаний акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт приймання-передачі земельної ділянки. Другий примірник вказаного договору та актів відповідач йому не надав.

При зверненні у 2016 році до відповідача з вимогою повернути йому земельну ділянку, останній надав йому копії договору та угоди до нього, згідно з якими, його земельна ділянка передана відповідачу в оренду строком на 20 років.

Оглянувши копію договору оренди земельної ділянки № 195 від 06 вересня 2006 року, зареєстрованого 24 січня 2007 року та копію угоди до нього про внесення змін до договору оренди, яка була зареєстрована 29 липня 2008 року, він встановив, що такий договір та угода ним не підписувались, хто здійснив підписи йому невідомо.

Просив визнати недійсним договір оренди землі № 195 від 06 вересня 2006 року, укладений між ним та ПП «Рассвєт Агро», який зареєстровано Тростянецьким районним реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 січня 2007 року № 14 та угоду про внесення змін до договору оренди землі, яку зареєстровано Тростянецьким районним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах про що у Державному реєстрі земель свідчить запис від 29 липня 2008 року № 55.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01 грудня 2017 року позов ОСОБА_5 про визнання недійсними договору оренди землі та угоди про внесення змін до договору оренди землі задоволено повністю.

Визнано недійсним договір оренди землі № 195, укладений між ОСОБА_5 та ПП «Рассвєт Агро», зареєстрований Тростянецьким реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах 24 січня 2007 року за № 14.

Визнано недійсною угоду про внесення змін до договору оренди землі № 195, зареєстрованого 24 січня 2007 року, укладену від імені ОСОБА_5 з ПП «Рассвєт Агро», зареєстровану Тростянецьким реєстраційним відділенням Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Державному комітеті України по земельних ресурсах 29 липня 2008 року за № 55.

Стягнуто з ПП «Рассвєт Агро» на користь ОСОБА_5 судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. та 2250 грн. 24 коп. витрат на оплату судової експертизи.

В апеляційній скарзі ПП «Рассвєт Агро», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову.

При цьому зазначає, що суд не прийняв до уваги, що саме положеннями Угоди про внесення змін до договору оренди землі сторони досягли згоди про підвищення розміру орендної плати до рівня 3,0% від нормативної грошової оцінки такої земельної ділянки. При цьому розмір орендної плати, яка сплачувалась відповідачем на користь позивача, проводилась з моменту підписання Угоди про внесення змін до договору оренди землі в підвищеному розмірі та факт прийняття її в такому підвищеному розмірі свідчить про обізнаність позивача з її умовами, а відтак і про її підписання.

Крім того, суд першої інстанції безпідставно відхилив доводи представника відповідача про сплив строку позовної давності для звернення з таким позовом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_5 - адвокат Матішинець В.В. зазначає, що позивач не мав примірника договору оренди землі на руках, оскільки не був запрошений та присутній при його державній реєстрації у порушення вимог Закону, а тому був переконаний, що збільшення орендної плати з 1,5% до 3% від вартості земельної ділянки відбулося автоматично відповідно до законодавства України: Указу Президента України від 02 лютого 2002 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» та змін до вказаного Указу від 19 серпня 2008 року, якими встановлено плату за оренду земельних ділянок в розмірі не менше 3% від вартості земельної ділянки.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Матішинця В.В., який вважає рішення суду правильним, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 3,8686 га, кадастровий номер НОМЕР_1 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Відповідно до договору оренди землі № 195 від 06 вересня 2006 року, ОСОБА_5 передав ПП «Рассвєт Агро» земельну ділянку, загальною площею 3,8686 га, строком на 10 років, який 24 січня 2007 року зареєстрований у Тростянецькому районному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при державному комітеті по земельних ресурсах (а.с. 9-10).

Відповідно до Акту визначення меж земельної ділянки в натурі від 07 вересня 2006 року, визначено межі орендованої земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.11).

В подальшому між позивачем та ПП «Рассвєт Агро» укладено угоду про внесення змін до договору оренди землі № 195, зареєстровану 24 січня 2007 року, згідно з якою, ОСОБА_5 та ПП «Рассвєт Агро» в особі директора Сторожевої Т.М. уклали додатковий договір до договору оренди землі на 20 років, орендна плата становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і на дату складення договору складає 985,55 грн. Вказану Угоду укладено в трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий у орендаря, а третій в органі, який провів його реєстрацію (а.с. 11 на звороті).

Угода про внесення змін до договору оренди землі № 195, зареєстрована у Тростянецькому районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Державному комітеті по земельних ресурсах 29 липня 2008 року за № 55 (а.с. 11 на звороті).

Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1224/1242 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000155, який виконано 02 серпня 2017 року Сумським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса, підписи від імені ОСОБА_5 у примірнику договору оренди землі № 195 від 07 вересня 2006 року та угоди про внесення змін до договору оренди, укладених між ОСОБА_5 та ПП «Рассвєт Агро» виконані не ОСОБА_5, а іншою особою (а.с. 169-178).

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи № 19/119/6-6/69е від 15 вересня 2017 року Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру встановлено: 1) що підпис від імені ОСОБА_5 в графі напроти слів «орендодавець» у договорі оренди землі №195 від 06 вересня 2006 року, укладеному між позивачем та ПП «Рассвєт Агро» виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою, згідно зразків, наданих на дослідження; 2) досліджуваний підпис від імені ОСОБА_5 в графі напроти слів «орендодавець» в угоді про внесення змін до договору оренди землі № 195, укладеній між позивачем та ПП «Рассвєт Агро», державна реєстрація якої проведена 29 липня 2008 року за № 55, вірогідно виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою, згідно зразків, наданих на дослідження (а.с. 113-133).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що спірний договір оренди землі та угоду про внесення змін до договору оренди землі, укладені з ПП «Рассвєт Агро», позивач не підписував, повноважень на це в установленому законом порядку іншій особі не надавав, що свідчить про порушення вимог щодо форми договору і укладення без вільного і дійсного волевиявлення.

Такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене статтею 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладання договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Частиною першої ст. 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі.

Згідно з ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зважаючи на те, що договір оренди землі № 195 від 06 вересня 2006 року та угода про внесення змін до договору оренди позивачем ОСОБА_5 не підписувались, що підтверджено висновками судово-почеркознавчої експертизи, які суд обґрунтовано визнав достовірними доказами, висновок про те, що було відсутнє вільне волевиявлення позивача на укладення договору та додаткової угоди, є таким, що ґрунтується на законі.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач дізнався про порушення свого права, тобто про наявність спірного договору оренди земельної ділянки та угоди про внесення змін до нього, лише у жовтні 2016 року, що в розумінні частини першої статті 261 ЦК України є моментом початку перебігу строку позовної давності.

Посилання ПП «Рассвєт Агро» на те, що початок перебігу строку позовної давності необхідно обчислювати з моменту підписання та проведення державної реєстрації угоди про внесення змін до договору оренди землі, оскільки позивач отримував плату за користування землею у більшому розмірі, суд першої інстанції обґрунтовано визнав таким, що суперечить нормам статті 261 ЦК України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, 375, 381 - 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Рассвєт Агро» залишити без задоволення.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко

О.І. Собина