Справа № 2-о/325/13/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт народження дітей: ОСОБА_3, дата народження 23 грудня 2017 року, місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Джанкой, у матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: вул.. Шкільна, 44, с. Дівнинське Приазовський район Запорізька область; та ОСОБА_4, дата народження 23 грудня 2017 року, місце народження Україна, Автономна Республіка Крим, місто Джанкой, у матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: вул.. Шкільна, 44, с. Дівнинське Приазовський район Запорізька область.

Мотивуючи свої вимоги, заявниця вказує, що 23 грудня 2017 року в м. Джанкой Автономної Республіки Крим вона народила двох синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Проте, вона не має можливості зареєструвати факт народження дітей, оскільки в Приазовському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у видачі свідоцтв про народження дітей було відмовлено, так як нею для підтвердження факту народження дітей предявлено медичний документ, який не відповідає вимогам чинного законодавства.

У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просить їх задовольнити, зазначивши, що вона дійсно 23 грудня 2017 року у м. Джанкой АР Крим народила двох синів.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день розгляду справи, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та що не заперечує вимогам ОСОБА_2.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, свідка ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Згідно ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Відповідно до п. 2 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, Державній реєстрації підлягають, зокрема, народження фізичної особи та її походження відповідно до Сімейного Кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 жовтня 1989 року, дитина має право бути зареєстрована зараз ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, 23 грудня 2017 року народила двох синів.

Факт народження ОСОБА_2 23 грудня 2017 р. підтверджується, медичним свідоцтвом про народження серії 3512 № 022884 від 25.12.2017 року, виданого Державним бюджетним закладом охорони здоровя РК «Джанкойська ЦРЛ» де вказано, що у матері ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 Україна, о 19 год. 03 хв. 23 грудня 2017 року народилась дитина - хлопчик, вагою 2220 грамів;

медичним свідоцтвом про народження серії 3512 № 022883 від 25.12.2017 року, виданого Державним бюджетним закладом охорони здоровя РК «Джанкойська ЦРЛ» де вказано, що у матері ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 Україна, о 19 год. 00 хв. 23 грудня 2017 року народилась дитина - хлопчик, вагою 1980 грамів.

Звернувшись до Приазовського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для поновлення актового запису про народження дітей, отримала відмови за № 96/17.27-06-106 від 08.02.2018 року та за № 97/17.27-06-106 від 08.02.2018 року, оскільки надані медичні свідоцтва про народження дітей є недійсними і не створюють правових підстав. А тому, їй необхідно звернутися до суду з заявою для вирішення даного питання.

Відповідно до ст.ст.3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані "намібійські винятки", згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Таким чином, медичні свідоцтва про народження, як доказ суд не приймає, але в той же час вони містять фактичні дані, які відповідно до ст. 76 ЦПК України підтверджують вимоги заявниці про встановлення факту народження дітей.

Крім того, допитаний судом свідок ОСОБА_5, у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_2 була вагітною у 2017 році, з жовтня 2017 року перебувала на обліку у Приазовській ЦРЛ, мала обмінну картку вагітної, у грудні поїхала до АР Крим, де народила двох синів.

З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Даних про його заінтересованість в результаті розгляду справи судом не вбачається, його покази об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно до ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України", особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Оскільки отримані заявницею по справі медичні свідоцтва про народження дітей є недійсними, то підставою для державної реєстрації народження дитини є виключно рішення суду про встановлення факту народження дитини в певний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її діти, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України ОСОБА_2 свідоцтво про народження її синів, виданого державним органом України.

Керуючись ст. ст. 317-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Приазовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження 23 грудня 2017 року в м. Джанкой Автономної Республіки Крим, Україна, у матері громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Україна, двох дітей чоловічої статті - синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судове рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Г.А. Васильцова