ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2669/18
номер провадження 6/695/129/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду із поданням про розшук боржника ОСОБА_1.

Вказане подання мотивоване тим, що на виконанні Золотоніського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебуває виконавчий лист №2-1342/2010/2306, виданий 10.08.2010 року Золотоніським міськрайонним судом про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини.

У ході здійснення виконавчого провадження виконавцем встановлено, що боржник зобовязання по сплаті аліментів не виконує, місце перебування та проживання боржника виконавцеві не відоме, останній має заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 71874,95 грн.

За таких обставин, керуючись ст. 438 ЦПК України державний виконавець звернувся до суду із вказаним поданням.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку встановленому чинним законодавством. Державний виконавець звернувся до суду із відповідною заявою про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи встановлені ст. 438 ЦПК України терміни розгляду вказаного подання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд вважає, що подання державного виконавця про оголошення боржника в розшук не підлягає до задоволення у звязку із наступним.

Судом вбачається, що за період виконання вказаного вище виконавчого провадження державним виконавцем було встановлено, що боржник ухиляється від сплати аліментів, а тому за період з 13.07.2010 року по 01.08.2018 року заборгованість останнього по сплаті аліментів становить 71874,95 грн., що стверджується відповідною довідкою-розрахунком.

З матеріалів вказаного подання вбачається, що державним виконавцем було здійснено розшук майна боржника а саме: легковий автомобіль FIAT DOBLO 1368, 2007 року випуску, чорного кольору, д/н НОМЕР_1.

Матеріали справи більше не містять жодних даних стосовно належних дій державного виконавця з приводу розшуку як майна боржника так і самого боржника. Крім того, надані до подання документи взагалі не містять відомостей стосовно того, чи був боржник обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, відсутні відомості чи боржнику надсилалися виклики щодо явки останнього до виконавця для надання пояснень, необхідності виконання боргових зобовязань, тощо.

Судом встановлено, що виконавцем не направлено вимогу до відповідних державних органів про встановлення місця проживання боржника.

Відомості про вжиття державним виконавцем будь-яких заходів з приводу розшуку як майна боржника так і встановлення його доходів, на які можливо здійснити стягнення, матеріали даного подання не містять.

Згідно загальних принципів закріплених у ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що саме у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Однак з матеріалів вказаного подання взагалі не можливо встановити чи встановлювалося державним виконавцем місце проживання боржника.

Згідно ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Суд при вирішенні вказаної справи враховує, що неможливість встановлення місця проживання боржника унеможливлює виконання судового рішення, обовязковість виконання якого встановлено як Конституцією України так і нормами ст. 18 ЦПК України.

Виходячи з вищевикладеного, в звязку з тим, що місце проживання боржника фактично не встановлювалося, жодні заходи державним виконавцем щодо встановлення його фактичного місця проживання не вживалися, суд вважає, що вказане подання державного виконавця є немотивованим, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», п. 1 ч. 1 ст. 258, 259, 260, 438 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ

У задоволенні подання державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про розшук боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Середа Л.В.