РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2018 р.

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І. І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В.,

учасники справи:

позивач - орган опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області,

представник позивача - Галушко С. С.,

відповідач - ОСОБА_2,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

1. Служба у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації;

2. ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року позивач, орган опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки батько дитини свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, ухиляється від виконання обов'язків по вихованню свого сина. Крім цього, враховуючи, що дитина проживає разом із бабусею, прохає суд стягувати із ОСОБА_2 аліменти, на утримання сина, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача, органу опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, Галушко С. С., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі, а позов задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, а справу прохав розглянути без його участі.

Представники третіх осіб, служби у справах дітей Кобеляцької районної державної адміністрації та ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак подали до суду заяви, в яких прохають суд розглянути справу без їх участі, а позов задовольнити.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані суду докази, вважає, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 померла.

Неповнолітня дитина, ОСОБА_4 проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 разом із своєю бабусею, ОСОБА_3, яка призначена опікуном над своїм онуком. Батько дитини, ОСОБА_2 з сином не спілкується, не дбає про його фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально (а.с.9).

Згідно характеристики Придніпрянської ЗОШ І-ІІІ ступенів вбачається, що ОСОБА_4 є учнем даної школи. Дитину виховує та матеріально утримує його бабуся - ОСОБА_3 (а.с.10).

Із висновку органу опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 20 липня 2018 року вбачається, що з метою попередження дитячої бездоглядності та соціального сирітства, в інтересах неповнолітнього, орган опіки та піклування вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, ОСОБА_4 (а.с.6-7).

Рішенням виконавчого комітету Придніпрянської сільської ради № 23 від 20 липня 2018 року затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

При розгляді справи «Савіни проти України» (CASE OF SAVINY v. UKRAINE) №39948/06, п. 49-50) Європейський суд з прав людини наголосив на такому: хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу «Ньяоре проти Франції» (Gnahore v. France), № 40031/98, п. 59, ECHR 2000 -IX). Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава - відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (див., наприклад, справу «Скоццарі та Дж'юнта проти Італії» (Scozzari &aід; Giunta v. Italy), [GC], №№ 39221/98 і 41963/98, п. 148, ЄСПЛ 2000 -VIII).

Судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_2 свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, ОСОБА_4, а тому його слід позбавити батьківських прав відносно цієї дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності ст. 166 Сімейного Кодексу України особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язків щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання свого сина, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 31 липня 2018 року ( із дня подачі позову до суду) і до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що Розпорядженням голови райдержадміністрації від 01.02.2012 року № 55 ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням № 107 від 17.02.2012 року неповнолітньому призначено опікуна. Опікуном призначено ОСОБА_3 та визначено місце проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи вище викладене, аліменти слід стягувати на користь опікуна дитини - ОСОБА_3.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, відповідно до ст. 430 ЦПК України слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що при подачі позову до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, та оскільки на даний час позовні вимоги задоволено повністю, то із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1409,60 грн. ( 704,80 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав та 704,80 грн. - за вимогу про стягнення аліментів).

Керуючись статтями 2, 10, 12, 81, 141, 200, 256 ЦПК України, п. 2 ч.1 ст. 164, 166, 180, СК України,-

УХВАЛИВ:

Позов органу опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо його неповнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 31 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, судовий збір на користь держави в сумі 1409,60 (одна тисяча чотириста дев'ять гривень шістдесят копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

Учасники справи:

позивач: орган опіки та піклування Придніпрянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, , юридична адреса с. Придніпрянске, вул. Дикопольцева,30 Кобеляцького району Полтавської області;

відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Красногвардійським РВ Дніпропетровського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 21.02.2002 року, мешканець АДРЕСА_2;

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканка АДРЕСА_1.

Суддя