Справа № 310/4435/17
РІШЕННЯ

Іменем України

29 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області: у складі: головуючого судді Черткової Н.І., при секретарі судового засідання Димовій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільнені за період з 16.10.2013 р. по 16.10.2015 р., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де зазначив, що він працював на ВП «Шахта Вінницька 2» ДП «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею з 24.12.2009 року по 14.06.2010 року. Вказав, що йому не була виплачена сума остаточного розрахунку при звільненні. Позивач зазначив, що рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 249/3831/13-ц від 16.10.2013 року позов до державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, було задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 2800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3500 грн., компенсацію заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати 271,60 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 231610 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього 238681,6 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. Позивач вказав, що вищевказаним рішенням встановлено, що роботодавець допустив затримку з остаточним розрахунком при звільненні, чим порушив його законні трудові права.

Оскільки рішенням від 16.10.2013 року, яке набрало законної сили, 29 жовтня 2013р. Шахтарського міськрайонного суду Донецької області по цивільні справі № 249/3831/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дирекці з реструктуризації шахтного фонду середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 16 жовтня 2013 року ще не стягувався, то позивач вважає, що має право на середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період, починаючи з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015 року по 190 грн щоденно. Оскільки, середньоденний заробіток ОСОБА_1 становив 190 грн., а час затримки з остаточним розрахунком за період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015року складає 513 робочий день, тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні зі період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015року (тобто за той період, за який раніше середній заробіток ще не стягувався) було розрахована наступним чином- 190грн. помножено на 513 робочих дні, що відповідно становить - 97 470 грн.00коп.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог, і що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 24.12 2009 року на підставі наказу №197/к від 24.12.2009 року позивач був прийнятий на роботу на підприємство відповідача, а звільнений 14.06.2010 року на підставі наказу від 14.06.2010 року за ст. 38 КЗпП України, що також підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці. Згідно рішення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 249/3831/13-ц від 16.10.2013 року, яке набрало законної сили 29.10.2013 року позов ОСОБА_1 до державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, було задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" на користь позивача заборгованість по зарплаті в сумі 2800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3500 грн., компенсацію заробітної плати у зв»язку з порушенням термінів її виплати 271,60 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 231610 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього 238681,6 (двісті тридцять вісім тисяч шістьсот вісімдесят одна) грн..

Згідно п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата усіх належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» судам роз'яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем повністю не зроблений розрахунок, що передбачений ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача. Позивачем здійснений розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.117 КЗпП України станом на 16 жовтня 2015 року, який за 513 робочих дні затримки за період з 16.10.2013 року по 16.10.2015 року складає 97470, 00 грн., виходячи із середньоденного заробітку 190, 00 грн. Суд, перевіривши розрахунок, проведений відповідно до п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, вважає його правильним. Крім того, відсутні заперечення відповідача, відносно зроблених позивачем розрахунків та відсутні заперечення з приводу пред"явленого до нього позову. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов'язань відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтень 2013 року по 16 жовтня 2015 року у розмірі 97470, 00 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 974,70 грн.

На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 34 Закону України "Про оплату праці", п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та керуючись ст.ст. і керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільнені за період з 16.10.2013 року по 16.10.2015 року, задовольнити. Стягнути з державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" (86211, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Капустіна, 100, ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015 року включно у розмірі 97470 (дев"яносто сім тисяч чотириста сімдесят гри вень), 00 копійок.

Стягнути з державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" (86211, Донецька обл., м. Шахтарськ, вул. Капустіна, 100, ) на користь держави судовий збір в сумі 974 (дев"ятсот сімдесят чотири гривні), 70 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обовязковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суддя: