Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2/279/55/18
Справа № 279/4932/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
30.01.2018 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в складі головуючого судді Шульги О.М.
з секретарем Башинською Н.М.
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/4932/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та розподілу набутого майна під час спільного проживання, -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні сторона позивача свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні 20.09.2017 року пояснив, що 11 років проживав у цивільному шлюбі з відповідачем. Мають двох спільних дітей, однак юридично батьком цих дітей він не записаний. Спільне проживання з відповідачем розпочав з листопада 2004 року. Місцем їх проживання була квартира матері відповідачки, розташована за адресою : АДРЕСА_4 . За вказаною адресою вони прожили майже рік, оскільки на той час у них народився син ОСОБА_6 . Потім пішли проживати на АДРЕСА_5 , де мешкали 3 чи 4 роки. Після цього місцем їх спільного проживання стала квартира в будинку АДРЕСА_2 . Вказана квартира належала бабі відповідачки, остання запевняла, що дане житлове приміщення перейде у їхню власність, обіцяла зареєструвати його за вказаною адресою, однак обіцяного не зробила. В зазначеному житловому приміщенні він зробив ремонт, витративши власні кошти. Вказав, що будь-якої домовленості або договорів з власником житла не укладав. Розуміє, що гроші вкладав в чуже житло. Зазначив, що зароблені кошти відповідачці не віддавав, вкладав їх в побутову техніку, меблі, на потреби дітей. Відповідач протягом часу їх спільного проживання майже не працювала, а коли працювала, то зароблені кошти, розмір яких йому не відомий, залишала на свої потреби. З 2013 року він почав їздити на заробітки. На зароблені кошти придбав автомобіль, реєстрацію права власності на який провів на відповідача, з тієї причини, що зареєстрований в м.Краматорську, який є зоною АТО. На даний час автомобіль знаходиться у його користуванні, і незважаючи на наявність судового рішення автомобіль ОСОБА_3 не повернув. З зазначеного переліку майна йому належить золотий ланцюжок вагою 25 грамів, дві каблучки, вагою по 8 грамів та кулон, вагою 8 грамів. Однак, дане майно відповідач також йому не повернула.
В судове засідання відповідач не з"явилась, надала письмові заперечення. В судовому засіданні 29.11.2017 року представник відповідача ОСОБА_7 позовні вимоги не визнав.
Свідок ОСОБА_8 показав, що проживає по АДРЕСА_6 . З дитинства знає ОСОБА_9 , ОСОБА_2 знає з 2004 року, коли останній став мешкати з ОСОБА_10 . Йому відомо, що ОСОБА_11 робив ремонт в будинку по АДРЕСА_2 , поклав асфальт, купував побутову техніку та меблі. Так, в 2008 році він бачив, як ОСОБА_11 привіз меблеву стінку та диван.
Свідок ОСОБА_12 показала, що мешкає в будинку АДРЕСА_2 . По сусідству з нею проживав ОСОБА_11 з ОСОБА_13 та двома дітками. Жили вони дружно, ОСОБА_11 їздив на заробітки, робив чоловічу роботу в побуті, навіть прав білизну. Вона неодноразово заходила до їх помешкання та бачила там нові меблі. До того часу, як вони
оселились в цьому помешканні там знаходились старі меблі. Останні два роки ОСОБА_11 не проживає в будинку. На даний час там мешкає ОСОБА_14 з іншим чоловіком.
Свідок ОСОБА_15 показав, що мешкає по АДРЕСА_7 . Тривалий час знайомий з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Знає, що вони проживали однією сім`єю, мають двох діток. Після виходу на пенсію він займається перевозками, тому на прохання сторін неодноразово надавав їм свої послуги. Також неодноразово возив до дитячого садка їхнього сина ОСОБА_6 . Коли останній народився забирав ОСОБА_18 та дитину з пологового будинку, проводив відеозйомку даної події. Також їздив з ОСОБА_11 за інструментом та цементом, що необхідно було останньому для ремонту.
Свідок ОСОБА_19 показав, що зі сторонами у справі знайомий тривалий час. ОСОБА_11 його земляк, а з ОСОБА_20 останній познайомив його років 10 -11 потому. Бував у них вдома, бачив, що ОСОБА_11 робив ремонт, купував техніку, золоті вироби, зокрема золотий ланцюжок вагою, приблизно 20-25 грамів, який він вимушений був здати в ломбард, а ОСОБА_11 його викупив. ОСОБА_21 купував автомобіль.
Свідок ОСОБА_22 показав, що являється власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Сторони у справі знає, оскільки останні неодноразово купували у нього техніку. Деякі речі купувались готівкою, інші в розстрочку. Від ОСОБА_11 дізнався що вони припинили спільне проживання, на його прохання віднайшов гарантійні талони, чеки на придбаний товар та видав дублікати.
Свідок ОСОБА_23 показав, що в 2002 році його брат ОСОБА_11 познайомився з ОСОБА_24 . З липня 2003 року вони почали спільно проживати. Спочатку винаймали житло по АДРЕСА_8 , потім баба ОСОБА_20 віддала їм житло по АДРЕСА_2 . Житло не було придатне для проживання, тому ОСОБА_11 зробив там капітальний ремонт, придбав техніку, меблі. Він разом з ОСОБА_11 працював, тому знає, що середньомісячний дохід брата складав біля 700 доларів, бувало і більше, тому все придбавалось у сім`ю за рахунок коштів, які отримував ОСОБА_11 . Золоті вироби придбавались в магазині по АДРЕСА_8 , лише деякі з них купувались в іншому магазині в центрі міста. Потім було придбано автомобіль «Жигулі». Він особисто цей автомобіль відремонтував, потім він був переданий тещі ОСОБА_11 , яка заплатила за ремонт автомобіля. Після цього в Лугинському району було придбано інший автомобль, теж «Жигулі», який в подальшому він забрав собі, а ОСОБА_11 придбали інший автомобіль, який був зареєстрований на ОСОБА_9 . Вказав, що реєстрація автомобіля на ОСОБА_9 була проведена із-за того, що ОСОБА_11 мав реєстрацію в м.Краматорськ, а це зона АТО, тому не хотів реєструвати автомобіль за місцем своєї реєстрації, а також довіряв ОСОБА_25 .
Вислухавши пояснення сторін, свідків та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне :
Судом встановлено, що між сторонами виник спір про розподіл майна, яке позивач вважає спільною сумісною власністю, набутою під час проживання без реєстрації шлюбу. Встановлення факту спільного проживання позивачеві необхідно для підтвердження свого права на спірне майно. Вказані правовідносини регулюються положеннями глав 7, 8 Сімейного кодексу, ст.372 ЦК України. Позивач також посилається на положення ч.3 ст.368 ЦК України та ст.60 Сімейного кодексу України, відповідно до яких майно, яке набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом ) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.
Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається
шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.
Показання допитаних в судовому засіданні свідків підтверджують факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Так, свідки вказали, що сторони проживали спочатку у найманому житлі, потім в житлі наданому бабусею відповідачки. Під час відвідування житлового приміщення бачили меблі, побутову техніку.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст.81 ЦПК України).
В своїх письмових запереченнях відповідач зазначила, що ОСОБА_2 не являється батьком її дітей, запис про батька в актовому записі про народження дітей зроблено з її слів. Автомобіль є її особистою власністю, що підтверджується рішенням суду, меблі належать власнику житлового приміщення в якому вона проживає, ювелірних виробів у неї ніколи не було і вона незнає їх місцезнаходження, надані копії гарантійних талонів, чеків, накладних не мають даних про ідентифікацію осіб та мету використання.
Будь-яких доказів на підтвердження вказаних письмових заперечень не надала. Отже, зазначені заперечення відповідача зводяться тільки фактично до її пояснень з приводу пред"явлених вимог без належних, допустимих та достовірних доказів на їх підтвердження.
З врахуванням показань свідків, які давали свідчення будучи попередженими про кримінальну відповідальність та під присягою, суд вважає, що факт спільного проживання сторін однією сім"єю без реєстрації шлюбу та придбання за цей час та за спільні кошти автомобіля знайшов своє підтвердження.
На підтвердження факту спільного проживання вказують також фотознімки, наявні в справі, які зроблені в різний проміжок часу. Посилання відповідача на наявність рішення суду не є перешкодою у визнанні спірного автомобіля спільною сумісною власністю.
Разом з тим, визначаючи період спільного проживання, суд враховує пояснення позивача, який в судовому засіданні уточнив, що спільне проживання вони почали з листопада 2004 року, а не з червня 2004 року, як зазначено в позовній заяві.
Що стосується зазначеного в позовній заяві майна ( побутової та комп"ютерної техніки, меблів), то подані позивачем платіжні документи не підтверджують мети використання цього майна, а також його місцезнаходження, вартості та взагалі існування на даний час. Вимоги в частині витрачених коштів на придбання будівельних матеріалів та проведення ремонтних робіт належними, допустимими та достовірними доказами не підтверджено.
Вимоги щодо поділу коштовностей також задоволенню не підлягають , оскільки згідно ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони придбані за рахунок спільних коштів подружжя.
Розподіл судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.
З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, ст.3, 57, 60, 70, 71, 74 Сімейного Кодексу України, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги задвольнити частково.
Встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період з листопада 2004 року до серпня 2015 року.
Визнати автомобіль марки " Ford Transit" сірого кольору, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_16 та ОСОБА_10 право власності за кожним на 1/2 частку автомобіля марки " Ford Transit" сірого кольору, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
У задоволенні позовних вимог щодо поділу золотих прикрас, побутової та комп"ютерної техніки , меблів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 556 гривень 48 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:
Позивач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_9 , місце проживання: АДРЕСА_10 , паспорт НОМЕР_3 виданий 3.03.2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 .
Представник позивача ОСОБА_1 , поштова адреса АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_5 , свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №000774 від 08.04.2016 року №45/2.
Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстрації : АДРЕСА_12 , місце проживання : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .
Представник відповідача Онопрієнко Анатолій Васильович, місцезнаходження: АДРЕСА_13 , свідоцтво на зайняття адвокатською діяльністю №3068/10 від 26.01.2006 року.
Суддя: