__________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 520/518/18
Провадження № 2/520/3584/18
УХВАЛА

13.02.2018 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2018 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якій позивач просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку домоволодіння №26 по вулиці Подвойського в місті Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлої 23 липня 2017 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

З позовної заяви суддею було встановлено, що позивачем подано позовну заяву майнового характеру про визнання права власності, однак, у позові позивачем не визначено ціну позову та надано до вказаної позовної заяви квитанцію про сплату судового збору в сумі 680 гривень 00 копійок.

При перевірці чи відповідає подана позовна заява вимогам ст. 175, 177 ЦПК України, суддею були встановлені недоліки поданої заяви.

У звязку з чим, ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 16.01.2018 року вказану позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків поданої заяви - десять днів з дня отримання копії ухвали, а саме для:

- визначення у позові ціну позову, яка повинна вираховуватись та дорівнювати загальній ринковій вартості спірного нерухомого майна ? частині домоволодіння №26 по вулиці Подвойського в місті Одесі, з наданням до суду відповідного доказу на підтвердження ринкової вартості майна, або доказів, яким чином позивачем вираховувалась ціна позову;

- надання до суду документа на підтвердження сплати судового збору за подання до Київського районного суду міста Одеси позовної заяви майнового характеру, який сплачується у розмірі 1 відсотку встановленої ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (1762,00х0,4=704,80), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (1762,00х5=8810,00));

- у разі неможливості визначити ціну позову, розяснено позивачеві, що максимальним до сплати розміром судового збору для фізичних осіб за подання до суду позовної заяви майнового характеру є 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який підлягає сплаті з урахуванням вже сплаченої суми судового збору, а саме доплаті підлягає судовий збір в сумі 8130 гривень 00 копійок (8810,00-680,00=8130,00);

- визначення поштових індексів сторін по справі;

- повідомлення про відомості щодо вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- повідомлення про відомості щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- повідомлення про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- повідомлення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надання до позову попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Одночасно у вказаній ухвалі суду позивачеві розяснено, що у разі виконання недоліків поданої заяви відповідно до ухвали суду у встановлений строк, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У разі не усунення недоліків поданої заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Вказана копія ухвали суду була отримана представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 особисто 02.02.2018 року, що підтверджується розпискою про вручення та 05.02.2018 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення копії ухвали суду.

Оскільки ухвала судді від 16.01.2018 року отримана представником позивача, позивач вважається таким, що повідомлений про постановлену ухвалу суду.

12.02.2018 року до Київського районного суду міста Одеси від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява на усунення недоліків поданої заяви, в якій представником визначено ціну позову в сумі 477500 гривень 00 копійок, повідомлено, що: позивачем заходи досудового врегулювання спору не проводились, вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви не здійснювалися; повідомлено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою; надане відповідне клопотання про витребування доказів; повідомлено про наявність у позивача та інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; вказано попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

До вказаної заяви представником позивача на підтвердження сплати судового збору також надано копію квитанції №0.0.960350292.1 від 10.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 4095 гривень 00 копійок.

Однак, суд зазначає, що частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Дублікат квитанції про сплату судового збору, не є оригіналом документу підтверджуючим сплату судового збору.

Крім того, відповідно до п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, позивачем в якості документа на підтвердження доплати судового збору надано до суду саме фотокопія квитанції №0.0.960350292.1 від 10.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 4095 гривень 00 копійок, що в свою чергу не є належним документом на підтвердження сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, суддею надана до суду фотокопія квитанції №0.0.960350292.1 від 10.02.2018 року про сплату судового збору в сумі 4095 гривень 00 копійок, не приймається в якості належного документа підтверджуючого сплату судового збору, у звязку з чим суддя дійшла висновку, що представником позивача недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, ухвала суду від 16.01.2018 року не виконана.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У звязку з тим, що позивачем та його представником недоліки поданої заяви належним чином не усунуті, ухвала судді про залишення позову без руху від 16.01.2018 року належним чином не виконана, суддя вважає, що у відповідності до ст. 185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності слід повернути позивачеві та розяснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачеві.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу судді протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.