Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/1208/17
Провадження № 2/480/149/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючої - судді Терентьєва Г.В.,

за участю секретаря Куртась К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння за адресою: с. Сливино, Миколаївського району, Миколаївської області, вул. Садова,2 мотивуючи свої вимоги тим, що будинок належав її чоловіку ОСОБА_2, померлому 30.06.2016 року, проте у встановленому законом порядку оформити спадщину немає можливості оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів. Тому, позивач позбавлена можливості успадкувати спадковій житловий будинок в нотаріальній конторі.

В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог.

Відповідач - Веснянська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області не забезпечили явку в судове засідання свого представника, подали заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримали.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

( ч. 3 ст. 1268 ЦК України).

Як встановлено судом, право власності на житловий будинок №2 по вул. Садова в с. Сливино, Миколаївського району, Миколаївської області зареєстровано в КП ММБТІ від 03.03.1990р. за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 03.03.1990р., виданого виконкомом Надбузької сільської ради.

ОСОБА_2 помер 30.06.2016р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №240104, виданим Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 04 липня 2016 року.

Згідно матеріалів спадкової справи №238/2016 до майна померлого 30.06.2016 року ОСОБА_2, після смерті останнього, до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини 03.12.2016 року звернулась дружина померлого ОСОБА_1

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного нотаріуса Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 01.06.2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 77-79 ЦПК України, зазначені ним обставини.

З огляду на викладене, суд приймає до уваги наявні письмові докази і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок №2 по вул. Садова в селищі Сливино Миколаївського району Миколаївської області, як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 30.06.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївській районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3

16.01.2018