ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2018 року

м.Суми

Справа №577/241/18

Номер провадження 22-ц/788/1895/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач Конотопська гімназія Конотопської міської ради Сумської області,

третя особа - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2018 року в складі судді Гетьмана В.В., ухвалене у м. Конотоп, повний текст якого складено 03 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

18 січня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області, третя особа: ОСОБА_2, мотивуючи вимоги тим, що 03 листопада 2009 року вона прийнята на посаду бухгалтера-касира Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області по строковому трудовому договору.

Наказом № 164 від 26 грудня 2017 року її звільнено із займаної посади 03 жовтня 2017 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Причиною звільнення стали доповідні записки заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 від 04 жовтня 2017 року, 05 жовтня 2017 року, 06 жовтня 2017 року, 09 жовтня 2017 року, 10 жовтня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 13 жовтня 2017 року, 17 жовтня 2017 року, 18 жовтня 2017 року, 19 жовтня 2017 року, 20 жовтня 2017 року, 23 жовтня 2017 року, 24 жовтня 2017 року, 25 жовтня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 27 жовтня 2017 року, 30 жовтня 2017 року, 31 жовтня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 02 листопада 2017 року, 03 листопада 2017 року, 06 листопада 2017 року, 07 листопада 2017 року, 08 листопада 2017 року, 09 листопада 2017 року, 10 листопада 2017 року, 13 листопада 2017 року, 14 листопада 2017 року, 15 листопада 2017 року, 16 листопада 2017 року, 17 листопада 2017 року, 20 листопада 2017 року, 21 листопада 2017 року, 22 листопада 2017 року, 23 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року, 28 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, 30 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 04 грудня 2017 року, 05 грудня 2017 року, 06 грудня 2017 року, 07 грудня 2017 року, 08 грудня 2017 року, 11 грудня 2017 року, 12 грудня 2017 року, 13 грудня 2017 року, 14 грудня 2017 року, 15 грудня 2017 року, 18 грудня 2017 року, 19 грудня 2017 року, 20 грудня 2017 року, 21 грудня 2017 року, 22 грудня 2017 року, 26 грудня 2017 року, акти про відсутність її на робочому місці з 04 жовтня по 26 грудня 2017 року, акт від 22 грудня 2017 року про ненадання пояснення відсутності ОСОБА_1 на робочому місці, протокол профспілкового комітету № 28 від 13 листопада 2017 року.

Вказувала, що з 04 жовтня 2017 року по 09 жовтня 2017 року вона знаходилася на лікарняному, однак 26 грудня 2017 року директором навчального закладу ОСОБА_2 видано наказ про її звільнення 03 жовтня 2017 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КзпП України, у звязку з відсутністю на робочому місці без поважних причин у період з 04 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року.

Вважала, що її звільнено з роботи незаконно, з порушенням норм трудового законодавства.

Просила визнати незаконним та скасувати наказ відповідача від 26 грудня 2017 року № 164 про звільнення її з роботи 03 жовтня 2017 року, поновити її на попередній роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати на ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не надано належну оцінку тій обставині, що ОСОБА_1 зверталася до відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області із заявою про звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, у звязку з переїздом її в іншу місцевість, з 09 жовтня 2017 року, додавши листок непрацездатності. Вказував, що позивача звільнено з роботи у період часу, коли вона перебувала на лікарняному. Також судом не взято до уваги те, що заступником директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 без наказу директора про проведення службового розслідування та визначення складу комісії за фактом відсутності позивача на робочому місці складалися доповідні записки та акти.

Крім того зазначав, що звільнення ОСОБА_1 відбулося без погодження з профспілковою організацією відповідача, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України, засідання профспілкового комітету Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області відбулося лише 02 березня 2018 року.

Від Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 не надійшло.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області адвоката ОСОБА_5І, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що наказом директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області № 192 від 16 листопада 2009 року, з 03 листопада 2009 року ОСОБА_1 прийнято на посаду бухгалтера-касира по строковому трудовому договору з оплатою з фонду додаткових освітніх послуг (а.с. 8).

09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області із заявою про звільнення на підставі ст. 38 КЗпП України, у звязку з переїздом в іншу місцевість, з 09 жовтня 2017 року (а.с. 9).

З листа відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області від 11 жовтня 2017 року № 01-25/800 вбачається, що ОСОБА_6 розяснено право звернутися із заявою про звільнення до директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області (а.с. 196).

Наказом директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області № 164 від 26 грудня 2017 року, ОСОБА_1, бухгалтера Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області, звільнено з займаної посади 03 жовтня 2017 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за відсутність на робочому місці без поважних причин у період з 04 жовтня 2017 по 26 грудня 2017 (а.с. 12-13).

З листка непрацездатності, серія АДЕ № 585326, виданого 04 жовтня 2017 року Комунальним закладом «Конотопська центральна районна лікарня ім. академіка ОСОБА_7» вбачається, що з 04 жовтня 2017 року по 09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 знаходилася на амбулаторному лікуванні у лікувальній установі (а.с. 10).

Наказом директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області від 14 лютого 2018 року № 28-к «Про часткову зміну наказу з кадрових питань від 26 грудня 2017 року № 164», змінено дату звільнення бухгалтера Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_1 із займаної посади з 03 жовтня 2017 року на 10 жовтня 2017 року (а.с. 149).

02 березня 2018 року профспілковим комітетом Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області надано згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ст. 40 КЗпП України (а.с. 174).

Факт відсутності на роботі без поважних причин ОСОБА_1 з 10 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року відповідач підтвердив доповідними записками заступника директора з навчально-виховної роботи ОСОБА_4 від 10 жовтня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, 12 жовтня 2017 року, 13 жовтня 2017 року, 17 жовтня 2017 року, 18 жовтня 2017 року, 19 жовтня 2017 року, 20 жовтня 2017 року, 23 жовтня 2017 року, 24 жовтня 2017 року, 25 жовтня 2017 року, 26 жовтня 2017 року, 27 жовтня 2017 року, 30 жовтня 2017 року, 31 жовтня 2017 року, 01 листопада 2017 року, 02 листопада 2017 року, 03 листопада 2017 року, 06 листопада 2017 року, 07 листопада 2017 року, 08 листопада 2017 року, 09 листопада 2017 року, 10 листопада 2017 року, 13 листопада 2017 року, 14 листопада 2017 року, 15 листопада 2017 року, 16 листопада 2017 року, 17 листопада 2017 року, 20 листопада 2017 року, 21 листопада 2017 року, 22 листопада 2017 року, 23 листопада 2017 року, 24 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року, 28 листопада 2017 року, 29 листопада 2017 року, 30 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року, 04 грудня 2017 року, 05 грудня 2017 року, 06 грудня 2017 року, 07 грудня 2017 року, 08 грудня 2017 року, 11 грудня 2017 року, 12 грудня 2017 року, 13 грудня 2017 року, 14 грудня 2017 року, 15 грудня 2017 року, 18 грудня 2017 року, 19 грудня 2017 року, 20 грудня 2017 року, 21 грудня 2017 року, 22 грудня 2017 року, 26 грудня 2017 року, актами комісії про відсутність ОСОБА_1 на робочому місці (а.с. 34-146).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що вона з 10 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року була відсутня на роботі без поважних причин, а тому відповідачем правомірно звільнено її з роботи на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватись трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці.

Згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Отже, зі змісту зазначених положень закону вбачається, що прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_1 України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9 розяснено, що при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Відповідно до приписів ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення застосовується власником до працівника за порушення трудової дисципліни.

Як убачається з матеріалів справи, 26 грудня 2017 року директором Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_2 видано наказ № 164 про звільнення ОСОБА_1 з роботи 03 жовтня 2017 року за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, за відсутність на робочому місці без поважних причин у період з 04 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року (а.с. 12).

Проте, у звязку із перебуванням позивача на лікарняному з 04 по 09 жовтня 2017 року, про що відповідачу стало відомо тільки під час розгляду справи судом першої інстанції, наказом директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області від 14 лютого 2018 року № 28-к «Про часткову зміну наказу з кадрових питань від 26 грудня 2017 року № 164», змінено дату звільнення бухгалтера Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_1 із займаної посади з 03 жовтня 2017 року на 10 жовтня 2017 року (а.с. 149).

Судом встановлено та не спростовано позивачем у справі, що вона була відсутня на робочому місці у період з 10 жовтня 2017 по 26 грудня 2017 року, що підтверджується доповідними записками заступника директора з навчально-виховної роботи та актами комісії Конотопської гімназії про відсутність працівника на робочому місці.

Отже, факт відсутності ОСОБА_6 на робочому місці без поважних причин підтверджується належними та допустимими доказами у розумінні статей 77, 78 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1, в свою чергу, всупереч зазначеним вимогам закону, не спростувала ту обставину, що з 10 жовтня 2017 року по 26 грудня 2017 року не знаходилась на робочому місці без поважних причин.

За встановлених обставин справи та вимог закону, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 зверталася із заявою до відділу освіти Конотопської міської ради Сумської області про звільнення її з роботи з 09 жовтня 2017 року, є необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про освіту», призначення і звільнення з роботи працівників відноситься до повноважень керівника закладу освіти.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 звільнено у період тимчасової непрацездатності, не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки позивач знаходилася на лікарняному у період з 04 жовтня по 09 жовтня 2017 року, а наказом директора Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області від 14 лютого 2018 року № 28-к «Про часткову зміну наказу з кадрових питань від 26 грудня 2017 року № 164», змінено дату звільнення бухгалтера Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області ОСОБА_1 із займаної посади з 03 жовтня 2017 року на 10 жовтня 2017 року.

Також колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги доводи скаржника щодо недодержання роботодавцем процедури звільнення ОСОБА_1, оскільки матеріалами справи та встановленими обставинами підтверджується дотримання відповідачем норм ч. 1 ст. 43 КЗпП України при її звільненні з роботи.

Згоду на звільнення ОСОБА_1 за п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України 02 березня 2018 року надано профспілковим комітетом Конотопської гімназії Конотопської міської ради Сумської області (а.с. 174).

Посилання в апеляційній скарзі на неналежність доказів є безпідставним та висновку суду першої інстанції також не спростовує.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи суд першої інстанції правильно, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідив всі докази, які підтверджували позицію позивача та входили до предмета доказування, надав їм належну оцінку, застосував положення законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

За таких обставин, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного ОСОБА_1.

Судді: О.Ю.Кононенко

ОСОБА_8

ОСОБА_9