Справа № 502/2053/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

секретар судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про

встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача 07.11.2017 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно, а 07.02.2018 року представник позивача надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4, встановити факт належності ОСОБА_4 житлової квартири АДРЕСА_1, визнати за позивачем право власності на житлову квартиру АДРЕСА_1.

З позовної заяви та уточненої позовної заяв вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_3, яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_1. Однак оригінал правовстановлюючого документу на вказане майно було втрачено. Інші частини вказаної квартири належали ОСОБА_4, який є сином ОСОБА_3 та батьком позивача, а також його дружині ОСОБА_5. Оскільки на час смерті ОСОБА_3 її син проживав разом з нею, то він фактично прийняв спадщину як єдиний спадкоємець за законом. Однак свідоцтво про народження ОСОБА_4 відсутнє, а отримати його копію або актовий запис про народження неможливо, оскільки він народився в Росії в с. Вешкайма Карсунського району Ульянівської області.

Таким чином, після смерті матері ОСОБА_4 стало належати 2/3 частини квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини житлової квартири АДРЕСА_1.Оскільки на момент її смерті разом з нею проживав її чоловік ОСОБА_4, він фактично прийняв спадщину. Однак із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_4 до нотаріальної контори не звертався, спадкові справи після смерті його матері та дружини заведені не були.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_4, який на день смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1. Позивач, як єдиний спадкоємець після смерті батька, в встановлений термін звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини. До майна померлого ОСОБА_4 була відкрита спадкова справа № 271/2009 від 16.07.2009 року. Однак, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину після смерті батька у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про те, що він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглядати за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі.

На підставі письмових заяв позивача та відповідачів суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 167 від 05.09.1995 року, виданого виконавчим комітетом Вилківської міської ради, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира № 1, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно витягу з рішення сесії Вилківської міської ради № 42-VII-IV від 28.01.2016 року вулиця Леніна в місті Вилкове Кілійського району Одеської області була перейменована на вул. Різдвяна.

З акту депутата Вилківської міської ради ОСОБА_6 від 26.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_4, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2, є сином ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Дослідивши надані докази, суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до копії актового запису про смерть № 98, складеного 17.06.2002 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

З довідки № 596/П про реєстрацію місця проживання особи від 26.10.2017 року, наданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3, 1913 року народження, уродженка с. Вешкайма Карсунського району Ульяновської області Російської Федерації, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та знята з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності з ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.Відповідно з ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місце знаходження майна або його основної частини.

Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

У відповідності до ч. 1 ст. 259 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, судом достовірно встановлено що ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3, та, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, фактично прийняв спадщину, належну померлій, а саме 1/3 частину квартири № 1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до копії актового запису про смерть № 107, складеного 18.08.2008 року Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

Згідно копії актового запису про укладення шлюбу № 783 від 03.12.1982 року, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, було зреєстровано шлюб, прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_4.

З довідки № 597/П про реєстрацію місця проживання особи від 26.10.2017 року, наданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, та знята з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Отже, судом достовірно встановлено що ОСОБА_4 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5, та, оскільки вони були зареєстровані та проживали за однією адресою, він на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, належну померлій, що складається з 1/3 частини квартири № 1, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, суд вважає за можливе встановити факт належності ОСОБА_4 житлової квартири АДРЕСА_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданого 16.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вилкове Кілійського району Одеської області.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11.09.2013 року, наданої Кілійським РС ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженець с. Вешкайма Карсунського району Ульяновської області Російської Федерації, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та знятий з реєстрації ІНФОРМАЦІЯ_2 зв'язку зі смертю.

У відповідності до свідоцтва про народження НОМЕР_2, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_9 народилась 12.07.1970 року, її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_10, про що було складено відповідний актовий запис за № 82.

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб НОМЕР_3, виданого 16.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, 21.11.2000 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 було укладено шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_11, про що було складено відповідний актовий запис № 49.

Таким чином, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційного листа № 2512/02-14 від 20.10.2017 року, виданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, 16.07.2009 року Кілійською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа № 271/2009 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 за заявою про прийняття спадщини від ОСОБА_2. 16.07.2009 року ОСОБА_2 подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_4 та вона є єдиним спадкоємцем після його смерті.

З до інформаційного листа № 2428/02-14 від 12.10.2017 року, виданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, а саме на квартиру № 1, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказану квартиру.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації і виникає з моменту такої.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, а також враховуючи наведені норми цивільного законодавства України суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на двокімнатну квартиру № 1 загальною площею 45,7 кв.м., в тому числі житлової 34,3 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст.16, 182, 256, 316, 328, 392,1216, 1222, 1262 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,76-81, 141, 263-265 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а саме що ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є матір'ю ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2, житлової квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, право власності на житлову квартиру № 1 загальною площею 45,7 кв.м., в тому числі житлової 34,3 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан