Справа № 2-1534/2005
Номер провадження 2-зз/489/6/18
УХВАЛА

13 лютого 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання - Сироватка Т.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Свої вимоги мотивував тим, що Ленінським районним судом м. Миколаєва 09.03.2005 р. винесено Рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль, відповідно до якого позов було задоволено. При розгляді справи судом було вжито заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль ЗАЗ 1102 06. Проте на теперішній час права заявника порушені, оскільки позивач по справі право власності на себе не переоформив, через що спірний автомобіль залишається зареєстрованим відповідачем ОСОБА_1

Посилаючись на вищевикладене, заявник просить суд скасувати вищезазначені заходи забезпечення позову, а саме зняти арешт з майна.

В судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

В Ленінському районному суді м. Миколаєва на розгляді перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль. Згідно рішення суду по даній справі позов задоволено, за ОСОБА_2 визнано право власності на автомобіль ЗАЗ 1102 06, державний номер 31064НІ.

Разом з тим, 09.03.2005 р. судом було вжито заходи забезпечення позову по вищезазначеній справі, а саме накладено арешт на спірний автомобіль, що належав на праві власності ОСОБА_1, та заборону його відчуження.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що вищевказане рішення суду набрало законної сили, на теперішній час власником автомобіля ЗАЗ 1102 06, державний номер 31064НІ, є ОСОБА_2.

Однак згідно даних баз на АМТ вбачається, право власності на вказаний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_1.

Тобто, позивач по справі після винесення рішення і до теперішнього часу право власності на автомобіль не зареєструвала, в звязку з чим власником вважається ОСОБА_1, що не відповідає дійсності.

Зі змісту заяви вбачається, що у звязку з накладеним арештом на автомобіль, який до теперішнього часу зареєстрований за ОСОБА_2 та без її згоди не може бути перереєстрований на її імя, ОСОБА_1 не має можливості реалізувати свої права належним чином.

Згідно Повідомлення Територіального сервісного центру №4841 РСЦ в Миколаївській області МВС України від 29.08.2017 р. вбачається, що заявник не має можливості зняти вищевказаний автомобіль з реєстраційного обліку, оскільки він не є власником автомобіля.

Відповідно до ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Крім вищезазначеного, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 р. передбачає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Оскільки на спірний автомобіль було накладено арешт під час розгляду цивільної справи, в подальшому позивач по справі не переоформив право власності на автомобіль на своє імя, суд вважає, що на сьогодні накладений арешт порушує права заявника як колишнього власника арештованого майна.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на теперішній час відсутня необхідність тримання спірного майна автомобіля під арештом, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту майна.

Керуючись ст. 158 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на автомобіль - задовольнити.

Зняти арешт, накладений згідно Ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2005 року на автомобіль ЗАЗ 1102 06, державний номер 31064НІ, 1992 року випуску, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 12.02.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова