Провадження № 22-ц/772/2206/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Медяний В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 рокуСправа № 127/23391/14-цм. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сніжко О.А.

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_4,

відповідач (третя особа за зустрічним позовом) - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року, постановлену у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області о 12:55 (головуючий суддя Луценко Л.І.), повне судове рішення складено 25 вересня 2018 року,

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про припинення зобов'язань за договором поруки,

встановив:

Статтею 351 ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, а тому Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі.

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про припинення зобов'язань за договором поруки.

У липні 2018 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. подала уточнену позовну заяву, збільшивши суму позовних вимог з 625806,85 грн. до 900837,99 грн. До уточненої позовної заяви позивачем додано платіжне доручення про сплату судового збору.

19 жовтня 2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла зава, подана представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. про залишення позовної заяви (уточненої) АТ «Райффайзен Банк Аваль» без розгляду, в якій вона також просила повернути надмірно сплачений АТ «Райффайзен Банк» судовий збір у сумі 13512,57 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року заву представника АТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції про залишення позовної заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду та повернення сплаченого судового збору задоволено частково.

Позовну заву АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

В іншій частині задоволення заяви відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням в частині відмови у задоволенні вимоги про повернення сплаченого судового збору, АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції у цій частині та постановити нову, якою вимогу щодо повернення сплаченого судового збору АТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 23678,09 грн. задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що після подання АТ «Райффайзен Банк Аваль» позовної заяви (уточненої) та доплати відповідної суми судового збору виходячи із збільшеної ціни позову згідно із платіжним дорученням №2097 від 09 липня 2018 року на суму 13512,57 грн. банком було помилково направлено до Вінницького міського суду Вінницької області заяву про збільшення позовних вимог із аналогічною вимогою щодо збільшення позовних вимог, за подання якої банком також було сплачено судовий збір згідно із платіжним дорученням № 2646 від 23 серпня 2018 року на суму 10165,52 грн. (т. 2 а.с. 61). Таким чином, апелянт вказує на помилкову сплату банком судового збору в надмірному розмірі а також неповне з'ясування судом обставин справи щодо наявності підстав для повернення сплаченого судового збору, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - Цюнько Т.П. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, посилаючись на викладені доводи.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 та відповідач (третя особа за зустрічним позовом) ОСОБА_5 а також їх представник в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з'явилися, тому згідно із вимогами ч. 2 ст. 372 ЦПК України справа розглянута у їх відсутність.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача (відповідача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідність ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам процесуального закону, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Апеляційний суд переконаний, що таким вимогам Закону ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає не в повній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5, про припинення зобов'язань за договором поруки.

У липні 2018 року представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. подала до суду уточнену позовну заяву, збільшивши суму позовних вимог з 625806,85 грн. до 900837,99 грн. В зв'язку із збільшенням ціни позову, позивачем було доплачено судовий збір, виходячи із ставки судового збору, що діяла на дату уточнення позовних вимог та з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог. До уточненої позовної заяви позивачем додано відповідне платіжне доручення про сплату судового збору № 2097 від 09 липня 2018 року на суму 13512,57 грн.(т. 2 а.с. 7).

19 жовтня 2018 року до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла зава, подана представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. про залишення позовної заяви (уточненої) АТ «Райффайзен Банк Аваль» без розгляду, в якій вона також просила повернути надмірно сплачений АТ «Райффайзен Банк» судовий збір у сумі 13512,57 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року заву представника АТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції про залишення позовної заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду та повернення сплаченого судового збору - задоволено частково.

Позовну заву АТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Відмовляючи у поверненні сплаченого АТ «Райффайзен Банк Аваль» судового збору, суд першої інстанції керувався п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) та дійшов висновку, що оскільки позов позивача залишено без розгляду за заявою його представника, підстави для повернення сплаченого судового збору відсутні.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд повністю погодитись не може, з огляду на таке.

Зазначаючи про відсутність підстав для повернення судового збору відповідно до п. 4 ч. 1. ст.. 7 Закону України «Про судовий збір», місцевий суд при вирішенні даного питання не звернув увагу на те, що позивачем було помилково внесено судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом, про що і зазначив його представник у заяві, поданій до суду 19 вересня 2018 року, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що у липні 2018 року представник АТ «Райффайзен Банк Авваль» - Цюнько Т.П. подала до суду позовну заяву (уточнену), з якої убачаться, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» керуючись ст. 49 ЦПК України, вважає за необхідне викласти позовну заяву в новій редакції, збільшивши суму позовних вимог з 625806,85 грн. до 900837,99 грн. Відтак відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на час подання банком позовної заяви (уточненої), розмір судового збору за подання такої позовної заяви становив 13512,57 грн. (900837,99 грн. *1,5%), а з урахуванням 3347,05 грн. судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви у 2014 році згідно із платіжним дорученням № 343548 від 02.10.2014 року позивачеві АТ «Райффайзен Банк Аваль» слід було доплатити 10165,52 грн. судового збору. Однак, як убачається, згідно із платіжним дорученням № 2097 від 09 липня 2018 року банком сплачено 13512,57 грн, що на 3347,05 грн. більше ніж визначено законом.

Крім того, в матеріалах справи також міститься заява АТ «Райффайзен Банк Аваль» про збільшення позовних вимог, яка, як зазначає його представник в апеляційній скарзі, була помилково подана 30 серпня 2018 року. Вказана заява містить аналогічні вимоги щодо збільшення розміру позовних вимог до 900837,99 грн. та повторно оплачена судовим збором у розмірі 10165,52 грн., що підтверджується доданим до неї платіжним дорученням № 2646 від 23 серпня 2018 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що внаслідок помилки банком внесено судовий збір в розмірі ніж встановлено законом, заслуговують на увагу суду, оскільки вони підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Зазначені обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення судового збору та постановлення помилкової ухвали у цій частині.

Разом з тим, суд не може погодитись із твердженням апелянта про те, що розмір сплаченого ним судового збору, який підлягає поверненню, становить 23678,09 грн., зокрема відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що поверненню підлягає вся сума сплаченого збору, мотивовані тим, що посилання суду на п. 4 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним, а відтак питання про повернення сплаченого судового збору вирішено ним з порушенням норм процесуального права.

Одним із принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як слідує із змісту параграфу 1 глави 6 ЦПК України початком розгляду справи по суті є початок першого судового засідання.

Як убачається з матеріалів справи, позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» до початку розгляду його уточненої позовної заяви по суті подав заяву про залишення її без розгляду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року його заяву в цій частині було задоволено, позовну заяву залишено без розгляду. Ухвала суду першої інстанції в цій частині сторонами не оскаржується і перебуває в законній силі. Як пояснила представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Цюнько Т.П. в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, банк не звертався до суду із відповідною заявою про повернення решти суми сплаченого судового збору в розмірі 10165,52 грн.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, як вже зазначалося судом вище, підстави для повернення судового збору, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» відсутні.

Оскільки сума судового збору, сплачена відповідно до платіжного доручення № 2097 від 09 липня 2018 року, відповідає розміру судового збору, що підлягає поверненню як надмірно сплаченого, то поверненню підлягає судовий збір, сплачений саме згідно із даним платіжним дорученням.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити.

За змістом п. 1, 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про повернення судового збору, місцевий суд допустив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, в зв'язку із чим апеляційний суд вважає, що ухвала суду в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у цій частині.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні вимоги щодо повернення судового збору скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Повернути Акціонерному товариству «Райффайзен Банк Аваль» (, розрахунковий рахунок 2002, банк отримувач: АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 300335) судовий збір в розмірі 13512 (тринадцять тисяч п'ятсот дванадцять) гривень, 57 копійок, сплачений ним згідно із платіжним дорученням № 2097 від 09 липня 2018 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : В.М. Медяний

Судді : М.В. Матківська

В.В. Сопрун