Справа № 188/82/18
Провадження № 2-н/188/3/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Бурда П.О. вивчивши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2018 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 (далі заявниця) до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму. Заявниця просить винести рішення яким стягнути з ОСОБА_2 всі витрати, повязані з розглядом справи в суді, а також витрати на надання їй юридичної допомоги.

Згідно з положеннями ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 ЦПК України.

Статтею 161 ЦПК України визначено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ. Так, відповідно до положень вказаної статті, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 2 частини 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що законодавець передбачив видачу судового наказу про стягнення аліментів у двох випадках, а саме: у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі визначеної законом частки від доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, а також, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З заяви поданої ОСОБА_1 вбачається, що вона просить суд збільшити розмір стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, які вже були стягнуті на її користь рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області № 2-437/2007 року від 11.04.2007 року, з ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, 26.02.2000 року та доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини всіх заробітку та не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей.

Частиною 3 ст. 183 СК України передбачено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що судом при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, вимоги про збільшення розміру стягуваних аліментів підлягають розгляду у загальному позовному провадженні.

Частиною 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємоповязані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.160, 161, 163, 165, 260, 261, 353ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на неповнолітню дитину.

Ухвала може бути оскаржена протягом пятнадцяти днів після її складення шляхом подання апеляційної скарги через Петропавлівський районний суд до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя ОСОБА_5