Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

142/791/18

2/142/387/18

"29" жовтня 2018 р. смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н. Л.,

з участю секретаря Косован О. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Піщанського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач по справі ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час їхній спільний з відповідачем син досяг повноліття, проте продовжує навчання на стаціонарній формі на факультеті інформатики в Польсько-Японському університеті комп'ютерних технологій. Разом з тим, син повністю перебуває на її утриманні, відповідач матеріально утримувати сина не допомогає. Позивач вважає, що відповідач є фізично здоровою людиною, може працювати та частину своїх доходів надавати на утримання їхнього сина. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти на утримання їхнього повновлітнього сина, який продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, щомісячно, з дня звернення до суду з позовом про стягнення аліментів та до досягнення сином 23 років при умові продовження навчання. Також просить стгянути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року у даній цивільній справі було відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 02 жовтня 2018 року.

02 жовтня 2018 року у зв'язку з неявкою позивача та відповідача підготовче засідання було відкладено на 29 жовтня 2018 року на 14 годину 00 хвилин, оскільки питання передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України не моги бути вирішенні в даному підготовчому засіданні.

В підготовче засідання 29 жовтня 2018 року позивач ОСОБА_1 не з'явилася, проте від неї на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі та просить розглянути справу у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання 29 жовтня 2018 року не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява , в якій він просить справу розглянути у його відсутності та вказує, що з позовними вимогами згоден.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом.

Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляду справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд, дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 103030, виданим Гонорівською сільською радою Піщанського району Вінницької області 10 серпня 2000 року (а.с.3). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження матір'ю ОСОБА_4 вказано ОСОБА_5.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 048252 після розірвання шлюбу з ОСОБА_2, ОСОБА_5 було присвоєно прізвище "Патратій" (а.с.4).

10 листопада 2009 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, в зв'язку з чим після реєстрації шлюбу стала іменуватися прізвищем "Сироткіна", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ № 083661 (а.с.8).

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_6, ОСОБА_1 після реєстрації розірвання шлюбу було присвоєно прізвище "Сироткіна", що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-АМ № 058849 (а.с.9).

Довідкою № 26839/18, виданою Польсько-Японським університетом комп'ютерних технологій підтверджується, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 30 вересня 2017 року являється студентом Польсько-Японського університету комп'ютерних технологій, навчається на бакалавраті, на стаціонарній формі, на факультеті інформатики, за напрямом "Інформатика" (а.с.6)

Відповідно до довідки Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 532 від 23 липня 2018 року, на утриманні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває її син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи правними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В частині 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомогота нерухомогомайна,грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 статті 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потребу у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства, враховуючи безумовне визнання відповідачем позовних вимог, беручи до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, самостійних доходів не має, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, та стягнення із відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання їхнього повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі за вибором позивача, з яким проживає дитина, в розмірі 1 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з даним позовом до суду і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років за умови продовження ним навчання.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ст.4, 5 Закону України «Про судовий збір» , позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ст.141 ЦПК України, враховуючи, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно положень ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В частині 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 500 гривень, сплачених позивачем за надання правничої допомоги (згідно квитанції № 16 від 25 липня 2018 року (а.с.10) .

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 182, 191, 198-200 Сімейного Кодексу України, ч. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляд справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 5, 12-13, 81, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитинизадовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається в Польсько-Японському університеті комп'ютерних технологій в м. Варшава, Польща, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 15 серпня 2018 року і до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років за умови продовження навчання.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, 500 (п'ятсот) гривень у відшкодування витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Піщанський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його підписання до Апеляційного суду Вінницької області.

Сторони по справі:

позивач - ОСОБА_1, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2,

відповідач - ОСОБА_2, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя :