Постанова

Іменем України

22 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 318/1460/16-ц

провадження № 61-10748 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: ГулькаБ. І. (суддя-доповідач), Луспеника Д. Д., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

представник позивача - ОСОБА_5,

відповідачі: Кам'янсько-Дніпровська районна державна адміністрація Запорізької області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

представник Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області - Олійник Євген Владиславович,

треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, територіальна громада Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року у складі судді Васильченка В. В. та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року у складі колегії суддів: Маловічко С. В., Кочеткової І. В., Гончар М. С.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом до Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, територіальна громада Водянської сільської ради Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, про скасування розпоряджень районної державної адміністрації, визнання недійсними державних актів на право приватної власності на земельні ділянки.

Позовна заява мотивована тим, що ним як головою спілки колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Водяне» (далі - КСП «Водяне») встановлено факт незаконного надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства із земель під господарськими будівлями і дворами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 РозпорядженнямКам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 березня 2009 року № 103 вищевказаним особам надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га земель під господарськими будівлями і дворами, яка розташована за межами с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області для передачі їх у власність для ведення особистого селянського господарства.

01 квітня 2009 року розпорядженням Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області № 134 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 5,4979 га із земель під господарськими будівлями і дворами, яка знаходиться за межами с. Водяне Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, для надання у власність ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 На підставі вищевказаних розпоряджень районної державної адміністрації ОСОБА_6 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 13 травня 2009 року, ОСОБА_7 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 08 травня 2009 року, ОСОБА_8 видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку від 08 травня 2009 року.

08 липня 2011 року ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування подарував належну йому земельну ділянку ОСОБА_9

Проте вказані земельні ділянки передано із земель колективної власності КСП «Водяне» під господарськими будівлями і дворами, а у розпорядженнях Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 березня 2009 року № 103 та від 01 квітня 2009 року № 134 їх передано у приватну власність як землі запасу Водянської сільської ради Запорізької області.

З урахуванням викладеного ОСОБА_4. просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 03 березня 2009 року № 103 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; визнати незаконним та скасувати розпорядження Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 01 квітня 2009 року № 134 «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8»; визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельну ділянку, видані на підставі вказаних розпоряджень ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року позов ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач звернувся до суду як фізична особа за захистом не своїх порушених прав, а права колективної власності КСП «Водяне» та права власності громадської організації «Спілка власників земельних ділянок (паїв) та майнових паїв колишнього КСП «Водяне-Водяне-1», вказуючи, що він є головою цієї спілки, але не надав належних і допустимих доказів про порушене право власності цієї громадської організації, а також доказів того, що ця спілка є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства, доказів, що власники земельних ділянок (паїв) та майнових паїв внесли свої паї до статутного капіталу спілки. Крім того, позивачем не доведено, що надані у власність відповідачам земельні ділянки розташовані на території земель колишнього КСП «Водяне» чи власників паїв, оскільки докази про їх накладення відсутні та ним не підтверджено повноваження на представництво інтересів спілки.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що землі колишнього КСП «Водяне» вже майже повністю розпайовані. Частина земельної ділянки у вигляді 187 га земель під господарськими дворами та побудовами, яка належала КСП «Водяне», значиться не розділеною між власниками майнових сертифікатів колишнього КСП «Водяне», проте позивач не надав доказів, що виділені відповідачам земельні ділянки на підставі спірних розпоряджень районної державної адміністрації, є саме тими землями, які належать пайовикам колишнього КСП «Водяне». Посилання районного суду на те, що позивач не мав повноважень звернення до суду за захистом прав власників земельних паїв безпідставне, спростовується рішенням загальних зборів КСП «Водяне-Водяне-1». Проте зазначене не вплинуло на правильне вирішення спору, так як позивач своїх вимог не довів.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірні розпорядження районної державної адміністрації незаконні, оскільки ними у власність відповідачів передано земельні ділянки із земель колективної власності КСП «Водяне» під господарськими будівлями і дворами. Протоколом загальних зборів громадської організації «Спілка власників земельних ділянок (паїв) та майнових паїв колишнього КСП «Водяне-Водяне-1» (далі - ГО «Спілка власників земельних ділянок (паїв) та майнових паїв колишнього КСП «Водяне-Водяне-1») від 25 грудня 2015 року прийнято рішення делегувати йому, як голові ради спілки, представляти її інтереси, тому він є належним позивачем.

У жовтні 2018 року ОСОБА_6 подав відзив на касаційну скаргу посилаючись на те, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими, він у встановленому законом порядку отримав у власність спірну земельну ділянку, реалізувавши своє конституційне право на її безоплатне отримання, а землі колишнього КСП «Водяне» вже майже розпайовані. Позивач не надав доказів, що ГО «Спілка власників земельних ділянок (паїв) та майнових паїв колишнього КСП «Водяне-Водяне-1» є правонаступником КСП «Водяне».

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У вересні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Частиною третьою статті 10 ЦПК України 2004 року передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України 2004 року належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 59 ЦПК України 2004 року обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи викладене, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшли правильного висновку про те, що частина земель під господарськими дворами та побудовами, яка належала КСП «Водяне», значиться не розділеною між власниками майнових сертифікатів колишнього КСП «Водяне», проте позивач не надав доказів, що виділені відповідачам земельні ділянки на підставі спірних розпоряджень районної державної адміністрації, є саме тими землями, які належать пайовикам колишнього КСП «Водяне». Зазначене є процесуальним обов'язком позивача (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Суди дійшли вірного висновку про те, що позивач звернувся до суду, як фізична особа, за захистом не своїх порушених прав, а права колективної власності КСП «Водяне» та права власності громадської організації «Спілка власників земельних ділянок (паїв) та майнових паїв колишнього КСП «Водяне-Водяне-1», вказуючи на те, що він є головою цієї спілки. Проте ОСОБА_4 належних і допустимих доказів про порушене право власності цієї громадської організації, а також доказів того, що вона є правонаступником КСП «Водяне», не надав, що є його процесуальним обов'язком (статті 10, 60 ЦПК України 2004 року).

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність оскаржуваних судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Ю. В. Черняк