Головуючий суду 1 інстанції - Ткач О.В.
Доповідач -Дронська І.О.
Справа № 431/4635/17
Провадження № 22ц/782/925/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Справа № 22ц-925/17

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.

за участю секретаря Єгорової О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку апеляційну скаргу Комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Старобільської районної ради

на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2017 року, ухвалене суддею Ткач О.В. 24.11.2017року, дата складення повного тексту рішення о 09-00 год. 28.11.2017 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Старобільської районної ради, треті особи: дитячий садочок - Дошкільний навчальний заклад №11 «Сонячний», відділ освіти Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про захист права на дошкільну освіту шляхом визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що вона є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У травні 2017 року позивач звернулась до відовідача з метою проходження медичного огляду та отримання всіх необхідних медичних довідок для зарахування своєї дочки до дошкільного навчального закладу. За результатами огляду дитини було оформлено медичну картку форми № 026/0 з висновками про стан її здоров'я. Також до освітнього закладу необхідно додатково подати висновок лікарсько-консультативної комісії лікувально-профілактичного закладу у зв'язку з тим, що позивач та її чоловік після отриманого їхньою дочкою ОСОБА_4 щеплення БЦЖ у віці 26 днів, більше не надавали згоди та відмовлялись від проведення дитині профілактичних щеплень. На звернення позивача до лікарсько-консультативної комісії відповідача останньою було надано висновок № 49 від 23 червня 2017 року, з якого вбачається, що за станом здоров'я дитина може відвідувати дошкільні навчальні заклади, однак у зв'язку з відсутністю загальнообов'язкових профілактичних щеплень, відвідування дошкільних навчальних закладів не дозволено, що позивач вважає незаконним. ОСОБА_2 просила суд визнати дії комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» по забороні відвідувати ОСОБА_3 дошкільний навчальний заклад незаконним та зобов'язати комунальну установу «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» надати дозвіл ОСОБА_3 дозвіл відвідувати дошкільний навчальний заклад.

Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Зобов'язано комунальну установу «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідувати дошкільний навчальний заклад.

В решті позов залишено без задоволення.

Стягнуто з комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням комунальною установою «Старобільський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» подана апеляційна скарга в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду першої інстанції положенням ст.27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» щодо обов'язковості в Україні профілактичних щеплень з метою запобігання захворювання на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір, а також положень ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» щодо прийому дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів за наявності проведення дитині профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень та заборони дітям, які не отримали профілактичних щеплень відвідування дитячих закладів, ст.7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» щодо усунення від роботи, навчання, відвідування дошкільних навчальних закладів осіб, які ухиляються від щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Скаржник просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Сторони та третя особа, яких було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.

Справу розглянуто на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України без участі зазначених осіб.

Заслухавши суддю- доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. ч. 1- 4 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно висновку ЛКК КУ Старобільського РЦ ПМСД № 49 від 23.06.2017 року, за станом здоров'я донька позивача може відвідувати дошкільні навчальні заклади та єдиною підставою для винесення висновку про заборону відвідувати дитиною дитячі установи стала відсутність проведених щеплень з причини відмови батьків від їх проведення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що дитина позивача здорова і медичної та інфекційної загрози не становить, не маючи інфекційних хвороб і у благополучній епідеміологічній ситуації, а також положення приписів Законів України «Про освіту» та «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», наявність у батьків дитини передбаченого законодавством України права відмовитись від проведення профілактичних щеплень їх дитині, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ЛКК складала висновок без врахування зазначених обставин, що вказує на його необґрунтованість, а відтак висновок не може слугувати підставою для прийняття рішення про заборону дитині відвідувати навчальний заклад, а тому вказані дії відповідача щодо заборони ОСОБА_3 відвідувати дитячі установи є неправомірними та такими, що порушують основоположні принципи Конституції України щодо гарантування прав на освіту та охорону здоров'я доньки позивача та позбавляють дитину її права на бажану дошкільну освіту, відтак обґрунтовано можна зробити висновок, що така ситуація є сприятливою для відвідування дитиною дошкільного навчального закладу без проведення профілактичних щеплень.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції поспішно, без належного дотримання норм матеріального та процесуального права, повно та всебічно не дослідив і не оцінив обставини по справі та надані, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, що призвело до помилкового висновку та неправильного вирішення справи.

Згідно п. п.1- 5 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. ст.12, 81 ЦПК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з доводів позовної заяви та не заперечується сторонами, у травні 2017 року позивач звернулась до КУ Старобільського РЦ ПМСД з питання отримання необхідних довідок для зарахування ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу.

Відповідно до висновку № 49 від 23.06.2017 року КУ Старобільського РЦ ПМСД ОСОБА_3 за станом здоров'я не має медичних протипоказань для її перебування у дитячому закладі, але відсутність обов'язкових профілактичних щеплень (окрім БЦЖ в 26 днів) у зв'язку з відмовою матері (25.04.2014 року, 30.05.2017 року), згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2017 р. розд. III ст.12, 15 відвідування ДДЗ не дозволяється.

Заборону на відвідування дитиною дошкільного навчального закладу позивач вважає незаконною, оскільки за станом здоров'я дитина здорова і не має будь-яких протипоказань для її перебування у дитячому закладі, відсутність щеплень, за відмовою матері від їх проведення, не може вважатися достатньою підставою для заборони дитині відвідувати дитячий заклад.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2, відповідач посилається на положення Законів України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про захист населення від інфекційних хвороб» щодо обов'язковості в Україні профілактичних щеплень з метою запобігання захворювання на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір, а також заборону дітям, які не отримали профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень ( за умови відсутності медичних протипоказань) відвідувати дитячі заклади та вважає, що оскарження дій КУ Старобільський РЦ ПМСД не ґрунтується на законі, а відповідачем вчинені дії з додержанням вимог чинного законодавства та без порушення прав позивача та його дитини.

Так, відповідно до ст. 34 Закону України «Про освіту» прийом дітей в дошкільні навчальні заклади проводиться за бажанням батьків.

Статтею 36 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено право батьків вибирати навчальний заклад.

Відповідно до п.33 Постанови КМУ від 12.03.2003 року № 305 «Про затвердження Положення про дошкільний навчальний заклад» учасниками навчально- виховного процесу у дошкільному навчальному закладі є діти дошкільного віку, педагогічні працівники, помічники вихователів, няні, медичні працівники, батьки або особи, які їх замінюють.

Згідно з п. 6 Положення про дошкільний навчальний заклад, прийом дітей в дошкільний учбовий заклад здійснюється керівником протягом календарного року на підставі заяви батьків або осіб, які їх замінюють, медичної картки про стан здоров'я дитини, довідки дільничного лікаря про епідеміологічне оточення, свідоцтва про народження.

Порядок проведення медичних оглядів дітей і форма довідки для прийому їх до дитячих закладів установлюються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Так, наказом МОЗ України від 27.12.99 № 302 «Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях), затверджена форма довідки, яка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями.

Право на відмову від щеплень закріплено в п. 18 Положення про організацію і ведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МАЗ України від 03.02.2006 № 48.

Питання про відвідування дошкільного навчального закладу дітьми, батьки яких відмовляються від щеплень, вирішується лікарсько-консультативною комісією згідно наказу Міністерства охорони здоров'я України № 434 29.11.2002 року та затвердженого цим наказом Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюку, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов'язковими і включаються до календаря щеплень. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Особам, які не досягли п'ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх обєктивно інформованих батьків або інших законних представників цих осіб. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов'язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а вразі відмови дати таке підтвердження засвідчити це актом у присутності свідків.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем ОСОБА_2 не спростовані доводи відповідача про те, що ОСОБА_2, яка підтвердила свою відмову від проведення щеплення своїй дочці ОСОБА_4, було роз'яснено, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється.

Відповідно п. 6 Примірного положення про підготовку дітей на педіатричній дільниці до відвідування дошкільного та шкільного загальноосвітнього навчального закладу, питання про відвідування дошкільного навчального закладу дітьми, батьки яких відмовляються від щеплень, вирішується лікарсько-консультативною комісією.

Відповідно до п. 3, 4, 10 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого Постановою КМУ № 917 від 21.11.2013 року, до складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог. Організаційною формою роботи комісій є засідання. Періодичність проведення засідань комісії визначається її головою, але не рідше одного разу на місяць. Вирішення звернень громадян здійснюється більшістю голосів комісії з ухваленням відповідного рішення.

Як вбачається з висновку ЛКК № 49 від 23.06.2017 року КУ Старобільського РЦ ПМСД позивач ОСОБА_5 25.04.2014 року та 30.05.2017 року відмовилась від проведення щеплень дочці ОСОБА_3, остання не має обов'язкових профілактичних щеплень (окрім БЦЖ в 26 днів) та, згідно Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2017 р. розд. III ст.12, 15, відвідування ОСОБА_3 ДДЗ не дозволяється, а.с. 6.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з послідуючими змінами та доповненнями, прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров'я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень, і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями.

Дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється. У разі якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням установлених строків у зв'язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

У разі, якщо профілактичні щеплення дітям проведено з порушенням встановлених строків у зв'язку з медичними протипоказаннями, при благополучній епідемічній ситуації за рішенням консиліуму відповідних лікарів, вони можуть бути прийняті до відповідного дитячого закладу та відвідувати його.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_3 має медичні протипоказання для проведення профілактичних обов'язкових щеплень.

Щеплення дитині не проводились саме на підставі відмови матері дитини від проведення таких щеплень.

Також, відповідно ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» профілактичні щеплення з метою запобігання захворювання на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов'язковими.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що позивачем ОСОБА_2 не доведена наявність підстав для висновку про незаконність дій КУ Страбільській РЦ ПМСД щодо заборони ОСОБА_3 відвідувати дошкільний навчальний заклад з підстав відсутності у дитини обов'язкових щеплень та наявності підстав для зобов'язання відповідача надати ОСОБА_3 дозвіл відвідувати ДДЗ, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані обставини справи, визнані встановленими недоведені позивачем ОСОБА_2 обставини, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушенню судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Також колегія суддів звертає увагу на невідповідність мотивувальної частини резолютивній частині рішення, що є неприпустимим.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення судом першої інстанції зазначено, що дії відповідача є неправомірними та такими, що порушують основоположні принципи Конституції України щодо гарантування прав на освіту та охорону здоров'я дочки позивача суперечать вимогам норм закону, на які суд послався в рішенні, та є необґрунтованими, що, як вважає колегія суддів, є визначенням судом першої інстанції незаконності дій відповідача по забороні дочці позивача ОСОБА_3 відвідувати навчальний заклад.

Між тим, відповідно до резолютивної частини рішення, позовна вимога ОСОБА_2 про визнання дій КУ Старобільський РЦ ПМСД по забороні відвідувати ОСОБА_3 дошкільний навчальний заклад незаконними судом першої інстанції залишена без задоволення, при цьому будь-якої мотивувальної оцінки підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не містить, що є порушенням положень ст. 265 ЦПК України щодо змісту рішення суду та виключає можливість зміни рішення в частині задоволення позовних вимог та є підставою для повного скасування рішення суду першої інстанції, відповідно до ст. 376 ЦПК України.

Щодо порушення відповідачем основоположних принципів Конституції України про гарантування прав на освіту та охорону здоров'я дочки позивача, встановленого судом першої інстанції, то колегія суддів вважає, що задеклароване Конституцією України право на отримання освіти, передбачає вчинення цією особою певних дій. Такими діями, відповідно до п. 6 «Положення про дошкільний навчальний заклад» є подання батьками дитини заяви про прийняття дитини до ДНЗ, медичної довідки про стан її здоров'я, довідки дільничного лікаря про епідеміологічне оточення, свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст.15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», вимога про те, що прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров'я з зазначенням проведених дитині профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень не суперечить нормам Конституції України та направлена на запобігання поширенню інфекційних захворювань та епідускладнень та захист «колективного імунітету» дитячого закладу.

Крім того, відповідні положення Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» в частині заборони на відвідування дитячих закладів дітям, які не отримали профілактичних щеплень, не визнані неконституційними та є чинними.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 376 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Луганської області

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико- санітарної допомоги» Старобільської районної ради задовольнити.

Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 24 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Комунальної установи «Старобільський районний центр первинної медико- санітарної допомоги» Старобільської районної ради, треті особи: дитячий садочок - Дошкільний навчальний заклад №11 «Сонячний», відділ освіти Старобільської районної державної адміністрації Луганської області про захист права на дошкільну освіту шляхом визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: