Справа № 727/4720/18
Провадження № 2/727/1117/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 національного торговельно-економічного університету (місце знаходження: 02156 м.Київ вул.Кіото, 19) до ОСОБА_3 (місце проживання: 58000 м.Чернівці вул.Ентузіастів, 9 «А»/368) про відшкодування збитків (витрат на навчання) завданих університету, - ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 національний торговельно-економічний університет звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування збитків (витрат на навчання) завданих університету. Заявлені вимоги мотивує тим, що наказом КНТЕУ № 3611 від 01.11.2010 року відповідач ОСОБА_3 з 01.11.2010 року зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 05.18.15 - товарознавство, без відриву від виробництва за державним замовленням. 01.11.2010 року між ОСОБА_2 національним торговельно-економічним університетом в особі ректора ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 укладено угоду №29/10аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, з терміном навчання аспіранта з 01.11.2010 року до 01.11.2014 року. На засіданні Вченої ради КНТЕУ від 25.01.2011 року було затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта ОСОБА_3 та індивідуальний план роботи аспіранта. Аспірант ОСОБА_3 виконав індивідуальний план за перший 2010/2011 р.р. та другий 2011/2012 навчальні роки, що підтверджується витягом з протоколів засідання кафедри від 28.09.2011 року, засідань Вченої ради факультету від 31.10.2011 року та 25.10.2012 року. 27.06.2013 року на засіданні кафедри визнано невиконаним індивідуальний план за перше півріччя третього 2012/2013 навчального року аспірантом ОСОБА_3, що підтверджується витягом з протоколу цього засідання, у звязку з чим постановили заслухати звіт повторно у вересні 2013 року, проте відповідача - аспірант ОСОБА_3 не виконав індивідуальний план, протягом року до наукового керівника не зявлявся, на зв'язок не виходив. 22.10.2013 року на засіданні Вченої ради факультету ухвалено невиконання індивідуального плану аспірантом ОСОБА_3 та рекомендовано до відрахування з університету. На підставі результатів засідання Вченої ради факультету та кафедри наказом КНТЕУ № 3121 від 07.11.2013 року ОСОБА_3 відрахований з аспірантури Університету з 01.11.2013 року за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта, оскільки відповідач ОСОБА_3 порушив вимоги п. 4, 6 та 7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01.03.1999 року, відповідно до якого: ... 16. Аспіранти і докторанти зобов'язані: виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, з наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика; у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді; дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи. ...». Відповідно розділу 2 угоди, Університет зобов'язувався за рахунок державних коштів забезпечити якісну наукову підготовку ОСОБА_3 згідно з навчальним планом та індивідуальним планом роботи аспіранта, а відповідач, зобов'язувався: виконувати вимоги законодавства України з питань підготовки науково-педагогічних кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів КНТЕУ, накази ректора (п. 3.1 розділ 3 угоди), виконати індивідуальний план роботи аспіранта (п. 3.2 розділ З угоди), звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету (п. 3.3 розділ 3 угоди), у термін, встановлений в індивідуальному плані роботи аспіранта, захистити дисертацію та подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засідання між кафедрального семінару та рекомендації до захисту (и. 3.5 розділ 3 угоди, додаток № 6), Правилами внутрішнього розпорядку КНТЕУ передбачено обовязок осіб, які навчаються в Університеті, дотримуватись законодавства України, Статуту КНТЕУ, цих Правил, виконувати вимоги освітньої програми, графік освітнього процесу та вимоги навчального плану. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 порушив умови угоди, укладеної з університетом про підготовку аспіранта за цільовим призначенням за рахунок державного замовлення, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів (постанова Кабміну № 309 від 01.03.1999 року), Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ. Пунктом 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин... Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України з наступним відшкодуванням вартості навчання. Вважають, що відповідач ОСОБА_3 зобовязаний відшкодувати університету вартість навчання в аспірантурі. На навчання відповідача ОСОБА_3 в аспірантурі університетом згідно розрахунку понесені такі витрати: оплата праці (Код економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2110)- 13601,81 грн., нарахування на оплату праці (КЕКВ 2120) - 4937,46 грн., загальноуніверситетські витрати (КЕКВ 2200, 3110, 3120, 3130) - 3018,02 грн., всього на загальну суму - 21557 грн. 29 коп., а тому просить позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 національного торговельно-економічного університету в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, від останнього до суду поступила письмова заява з клопотанням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином; від представника відповідача ОСОБА_5 до суду поступила письмова заява, в якій позовні вимоги не визнано, відповідач, в його інтересчах представник просили застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог, надавши відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, оскільки тільки з 19.04.2016 року для нього існує виключно одна умова, за якої настає обовязок відшкодування аспірантом чи докторантом витрат на навчання за держзамовленням це реалізація ним права на повторний вступ до аспірантури (адюнктури) чи докторантури за державним замовленням, а тому просив відмовити в задоволенні позову, застосувати строки позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.97 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судом, належними і допустимими доказами, встановлено, що наказом КНТЕУ № 3611 від 01.11.2010 року відповідач ОСОБА_3 з 01.11.2010 року зарахований до аспірантури університету за спеціальністю 05.18.15 - товарознавство, без відриву від виробництва за державним замовленням (а.с.12).

Між ОСОБА_2 національним торговельно-економічним університетом в особі ректора ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 01.11.2010 року укладено угоду №29/10аз про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення, з терміном навчання аспіранта з 01.11.2010 року до 01.11.2014 року (а.с.14-15).

25.01.2011 року на засіданні вченої ради КНТЕУ було затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта ОСОБА_3 та індивідуальний план роботи аспіранта (а.с.16-30).

Відповідач (аспірант) ОСОБА_3 виконав індивідуальний план за перший 2010/2011 р.р. та другий 2011/2012 навчальні роки, що підтверджується витягом з протоколів засідання кафедри від 28.09.2011 року, засідань Вченої ради факультету від 31.10.2011 року та 25.10.2012 року (а.с.31-34).

На засіданні кафедри 27.06.2013 року визнано невиконаним індивідуальний план за перше півріччя третього 2012/2013 навчального року відповідачем (аспірантом) ОСОБА_3, що підтверджується витягом з протоколу цього засідання, у звязку з чим постановили заслухати звіт повторно у вересні 2013 року, проте відповідач (аспірант) ОСОБА_3 не виконав індивідуальний план, протягом року до наукового керівника не зявлявся, на зв'язок не виходив (а.с.35-37).

В подальшому, 22.10.2013 року на засіданні Вченої ради факультету ухвалено невиконання індивідуального плану аспірантом ОСОБА_3 та рекомендовано до відрахування з університету (а.с.38).

У відповідності до результатів засідання Вченої ради факультету та кафедри наказом КНТЕУ № 3121 від 07.11.2013 року ОСОБА_3 відрахований з аспірантури Університету з 01.11.2013 року за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта (а.с.39), оскільки відповідач ОСОБА_3 порушив вимоги п. 4, 6 та 7 ст. 16 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 309 від 01.03.1999 року, відповідно до якого: ... 16. Аспіранти і докторанти зобов'язані: виконувати індивідуальний план роботи над дисертацією. Індивідуальний план роботи аспіранта передбачає складання кандидатських іспитів із спеціальності, іноземної мови та філософії, а у разі необхідності - додаткового іспиту, визначеного рішенням спеціалізованої вченої ради закладу, установи, де передбачається захист дисертації, і заліків з дисциплін, визначених рішенням вченої ради вищого навчального закладу, з наукової установи з урахуванням профілю підготовки, а також педагогічна практика; у встановлений термін захистити дисертацію або подати її спеціалізованій вченій раді; дотримуватися статуту і правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи....». Відповідно розділу 2 угоди, Університет зобов'язувався за рахунок державних коштів забезпечити якісну наукову підготовку ОСОБА_3 згідно з навчальним планом та індивідуальним планом роботи аспіранта, а відповідач, зобов'язувався: виконувати вимоги законодавства України з питань підготовки науково-педагогічних кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів КНТЕУ, накази ректора (п. 3.1 розділ 3 угоди), виконати індивідуальний план роботи аспіранта (п. 3.2 розділ 3 угоди), звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету (п. 3.3 розділ 3 угоди), у термін, встановлений в індивідуальному плані роботи аспіранта, захистити дисертацію та подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засідання між кафедрального семінару та рекомендації до захисту (и. 3.5 розділ 3 угоди, додаток № 6), Правилами внутрішнього розпорядку КНТЕУ передбачено обовязок осіб, які навчаються в Університеті, дотримуватись законодавства України, Статуту КНТЕУ, цих Правил, виконувати вимоги освітньої програми, графік освітнього процесу та вимоги навчального плану. Згідно п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин... Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України.

Передбачено пунктом 4.1 угоди, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України з наступним відшкодуванням вартості навчання.

Відповідно п.3.6. угоди, у разі відрахування з причин, передбачених п. 4.1 угоди, ОСОБА_3 зобовязаний відшкодувати Університету вартість навчання в аспірантурі відповідно п. 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно з розрахунком Університету.

У відповідності до розрахунку, на навчання відповідача ОСОБА_3 в аспірантурі університетом понесені такі витрати: оплата праці (Код економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2110)- 13601,81 грн., нарахування на оплату праці (КЕКВ 2120) - 4937,46 грн., загальноуніверситетські витрати (КЕКВ 2200, 3110, 3120, 3130) - 3018,02 грн., всього на загальну суму - 21557 грн. 29 коп. (а.с.40).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Передбачено ст.611 ЦК України, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_2 національний торговельно-економічний університет свої зобов'язання перед відповідачем виконував відповідно до умов угоди, проте ОСОБА_3 належним чином не виконав покладені на нього угодою обов'язки, проте днем, коли позивач ОСОБА_2 національний торговельно-економічний університет довідався про порушення свого права на відшкодування збитків є дата 07.11.2013 року, коли відповідач ОСОБА_3 був відрахований з аспірантури університету за невиконання індивідуального плану роботи аспіранта. Днем подачі позовної заяви до суду є 08.08.2018 року, тобто з того часу як позивач довідався про порушення його прав минуло пять років.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ст. 267 ч. 4 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування строку позовної давності, в задоволенні позову ОСОБА_2 національного торговельно-економічного університету до ОСОБА_3 про відшкодування збитків (витрат на навчання) завданих університету - слід застосувати позовну давність і відмовити за пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 264, 266, 267 ч.4, 526, 610, 611 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 національного торговельно-економічного університету до ОСОБА_3 про відшкодування збитків (витрат на навчання) завданих університету, зокрема: стягненні з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 58000 на користь ОСОБА_2 національного торговельно- економічного університету, , реєстраційний рахунок: 6398, відкритий в Державній казначейській службі України, м.Київ, код банку: 820172, витрат за навчання в аспірантурі ОСОБА_2 національного торговельно-економічного університету за період з 01.11.2010 року по 01.11.2013 року на загальну суму 21557, 29 грн.; стяґгненні судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 28.09. 2018 року.

Суддя Слободян Г.М.