Справа № 242/1174/18
Провадження № 2/242/756/18
24 жовтня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» до ОСОБА_1, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІ ВІ ДІ МАРКЕТ», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом визнання права іпотеки за договором іпотеки № 015-11-15/7, -
ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено наступне.
11.11.2015 р. між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ДІ ВІ ДІ-Маркет» укладено Кредитний договір № 015-11-15, відповідно до якого ліміт фінансування складає 50000000,00 грн. з терміном повернення цих коштів по 10.11.2016 р. включно.
11.11.2015 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про іпотеку та обтяження, відповідно до яких іпотеко держателем та обтяжувачем зазначено ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна».
03.03.2016 р. між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір про припинення (розірвання) зазначеного Договору іпотеки № 015-11-15/7 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про припинення іпотеки та обтяження.
На підстав постанови Правління Національного банку України від 17.03.2016 року № 169 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.03.2016 року № 368 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
Згідно з вказаним рішенням розпочато виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 18.03.2016 року до 17.04.2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на один місяць з 18.03.2016 року до 17.04.2016 року включно.
13.04.2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 505 про продовження строків тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» з 18.04.2016 року до 22.04.2016 року включно.
Відповідно до постанови Правління НБУ від 21.04.2016 року № 280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.04.2016 року № 561 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та делегування повноважень ліквідатора банку.
Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації банку з 22.04.2016 року до 21.04.2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна», в тому числі з підписання всіх договорів, повязаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному Законом, окрім повноважень в частині організації активів банку.
На виконання повноважень делегованих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» ОСОБА_2 відповідно до ч.ч.2 та 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку правочинів (договорів) на предмет їх нікчемності.
Після здійснення перевірки правочинів було виявлено низку угод, які призвели до зменшення активів банку, зниження його платоспроможності, укладених з наданням пільг окремим кредиторам, тощо, тобто правочинів, які є нікчемними у відповідності до ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
За результатами перевірки правочинів (договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, наказом № 60 від 15.04.2016 року на підставі п.п. 1,2,7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемним договір, посвідчений 03.03.2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1215, про припинення (розірвання) договору іпотеки № 015-11-15/7, посвідченого 11.11.2015 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7848, укладеного між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ОСОБА_1
Припинивши чинність іпотеки нерухомого майна Банк зменшив вартість власних майнових прав на суму вартості нерухомого майна, яке виключено з іпотеки, а тому на підставі п.1 ч.3 ст.38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зазначений правочин є нікчемним.
Виключення предметом іпотеки із переліку переданого в іпотеку майна призвело до зменшення активів Банку, зниження його платоспроможності, порушення прав іпотеко держателя, а отже є підставою для визнання договору нікчемним.
За Договором про припинення іпотеки, укладеним між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» і ОСОБА_1, кредитор відмовився від нерухомого майна, переданого в іпотеку на забезпечення зобовязання за Кредитним договором, тобто відмовився від власних майнових вимог. Така відмова відбулася протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна».
03.06.2016 р. у відповідності до п.4 ч.2 ст.37 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою Фонду було направлено повідомлення вих..№ 01.1-06/1207 від 01.06.2016 р. ОСОБА_1 про нікчемність правочину та про наслідки нікчемності правочину.
Проте ніяких дій відповідачем щодо відновлення реєстрації іпотеки та заборони відчуження майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено не було.
Крім того, за наявності підстав запровадження у ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» особливого режиму контролю за діяльністю банку, Правлінням НБУ винесено постанову № 138/БТ від 03.03.2016 року «Про запровадження особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та призначення куратора».
Банком всупереч вказаним вимогам, а саме за відсутності погодження куратора, 03.03.2016 року припинено договір іпотеки.
Щодо способу поновлення прав позивача внаслідок нікчемності договору про припинення (розірвання) договору іпотеки, позивач зазначає, що до вчинення нікчемного правочину, позивач був іпотекодержателем за договором іпотеки щодо предмету іпотеки, і, в результаті укладення нікчемного правочину, втратив права іпотекодержателя за договором іпотеки, а відтак враховуючи положення ст. 16 ЦК України, які передбачають право особи на захист цивільного права шляхом визнання цього права, вимоги позивача про визнання за ним права іпотеки є належним та необхідним способом захисту прав та інтересів позивача.
Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засідання підтримав заявлені вимоги, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи в її відсутності.
Представники третіх осіб - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІ ВІ ДІ МАРКЕТ», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб -в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Представником відповідача ОСОБА_5 було надано клопотання про зупинення провадження по справі.
В обґрунтування заяви зазначено, що у Дзержинському міському суді Донецької області слухалась подібна справа за позовом ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», відповідач ОСОБА_1, заінтересована особа ТОВ «ДІ ВІ ДІ_Маркет», заінтересована особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом визнання права іпотеки за договором іпотеки 015-11-15/4 щодо іншого предмета іпотеки, що належить ОСОБА_1, який виступав забезпеченням під той же самий кредитний договір. При цьому заочним рішенням Дзержинського міського суду, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Донецької області по справі № 255/4652/17 позов ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» задоволено. Представником відповідача подано касаційну скаргу.
У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Представник відповідача підтримала заявлене клопотання про зупинення провадження по справі.
Відповідно до ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження по справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Суд, дослідивши заявлене клопотання, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленого клопотання як необґрунтованого, оскільки розгляд даної справи можливий без вирішенні іншої справи, у клопотанні відсутні докази неможливості розгляду справи, зібрання доказів, тощо, та вважає за можливе продовжити розгляд даної цивільної справи, оскільки зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини, які є предметом судового розгляду.
Так, предметом розгляду по даній справі є Договір іпотеки № 015-11-15/7, укладений між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання кредитного договіру № 015-11-15, укладеного між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ДІ ВІ ДІ-Маркет». Представником відповідача зазначено, що у Дзержинському міському суді Донецької області була розглянута справа у подібних правовідносинах за позовом ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна», відповідач ОСОБА_1, заінтересована особа ТОВ «ДІ ВІ ДІ_Маркет», заінтересована особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про застосування наслідків нікчемності правочину шляхом визнання права іпотеки за договором іпотеки 015-11-15/4 щодо іншого предмета іпотеки, що належить ОСОБА_1, який виступав забезпеченням під той же самий кредитний договір. При цьому суду не було надано копій відповідних рішень Дзержинського міського суду Донецької області та Апеляційного суду Донецької області.
Посилання представника відповідача, що в даному випадку суд зобовязаний зупинити провадження, суд до уваги не бере, так як обовязок зупинення провадження покладається на суд у разі неможливості вирішення даного спору без вирішення іншої справи. Разом з цим доказів неможливості вирішення даної справи суду подано не було, а міститься лише припущення можливого порушення прав відповідача ОСОБА_1
Відмова у задоволені зазначеного клопотання не позбавляє відповідача права заявити його повторно у разі оскарження рішення по справі.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З наявних в справі письмових доказів вбачається, що 11.11.2015 року між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «Ді Ві Ді-Маркет» укладено кредитний договір № 015-11-15, відповідно до якого ліміт фінансування (максимальна сума кредиту, якою позичальник може одночасно користуватися на підставі цього договору) складає 50000000,00 грн., з терміном повернення цих коштів по 10 листопада 2016 року (включно). (а.с. 21-33)
11.11.2015 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про іпотеки та обтяження, відповідно до яких іпотеко держателем та обтяжувачем зазначено ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна».
03.03.2016 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір, посвідчений 03.03.2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі № 1215, про припинення (розірвання) договору іпотеки № 015-11-15/7, посвідченого 11.11.2015 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7848, укладеного між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 18).
Згідно до п.1 договору про припинення іпотеки, сторони домовилися припинити (розірвати) договір іпотеки № 015-11-15/7, посвідченого 11.11.2015 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7848. У звязку із припиненням договору, вилучити записи про іпотечне обтяження та заборону відчуження, зазначені в договорі, із відповідного державного реєстру.
03.03.2016 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено записи про припинення іпотеки та обтяження (а.с.19-20).
Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 21 квітня 2016 року за № 280 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокомерц-Україна» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22 квітня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків.
За результатами перевірки правочинів (договорів), вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації, наказом № 60 від 15.04.2016 року на підставі п.п. 1,2,7 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемним договір, посвідчений 03.03.2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 1215, про припинення (розірвання) договору іпотеки № 015-11-15/7, посвідченого 11.11.2015 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 7848, укладеного між ПАТ «Банк Петрокомерц-Україна» та ОСОБА_1В.(а.с. 40).
01.06.2016 року у відповідності до п.4 ч.2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою Фонду було направлено повідомлення від 01.06.2016 року ОСОБА_1 про нікчемність правочину та про наслідки нікчемності правочину. (а.с.42-44).
Відповідачем ніяких дій щодо відновлення реєстрації іпотеки та заборони відчуження майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено не було.
Відповідно до ст..509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст..575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно до положень ст.1 ЗУ «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважного перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому Законом.
Згідно зі ст..3 ЗУ «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотеко держателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодежатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.
З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація припиняється (п. 1 ч. 2ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).
Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно (кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу та виконує функції з управління та реалізації майна банку; у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; виконує повноваження, які визначені ч. 2ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
До повноважень уповноваженої особи Фонду, передбачених ч. 2ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», зокрема, належить право: повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи (п. 4, 5 ч. 2 ст. 37 Закону).
Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч. 3ст. 38 цього Закону.
Відповідно до пунктів 1,2 і 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема коли банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; коли банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; коли банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку
Положеннями ч.ч. 4, 5ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів, а також вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; має право вимагати відшкодування збитків, спричинених укладенням. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч. 3ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» кредитор зобовязаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі відшкодувати його вартість у грошових одиницях в ринкових цінах, що існували на момент вчинення правочину.
Метою ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» насамперед є захист прав і законних інтересів вкладників банків.
Захист прав та інтересів вкладників полягає в тому, що ФГВФО акумулює кошти, отримані з джерел, визначених ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування обовязкових зборів кожним учасником Банком ФГВФО, що в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку надає змогу Фонду за рахунок цих коштів виконувати прямий обовязок держави в особі Фонду здійснювати заходи щодо організації виплат гарантованої суми відшкодувань за вкладами в межах граничного розміру.
Також, Фонд з початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку вживає заходів щодо відшкодування виплат за вкладами поза межами гарантованої суми та виконання банком своїх зобовязань перед іншими кредиторами в порядку черговості під час ліквідаційної процедури банку, а також вживає заходів щодо відшкодування витрат, понесених Фондом, під час виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку вже за рахунок коштів неплатоспроможного банку.
З дня початку виведення неплатоспроможного банку з ринку та/чи ліквідації банку Фонд чи уповноважена особа Фонду розпочинає здійснювати повноваження, які направлені, першочергово, на перевірку причин неплатоспроможності банку та вживає максимальних заходів для можливості банку виконати свої зобовязання перед вкладниками та кредиторами під час ліквідаційної процедури банку.
Серед таки заходів і є обовязок Фонду перевіряти правочини (договори) вчинені (укладені) банком протягом року до введення тимчасової адміністрації, так як Фонд є незацікавленою та незалежною особою під час здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації того чи іншого банку.
Визнання Фондом нікчемними правочинів дозволяє Фонду забезпечити повернення банку активи останнього у вигляді грошових коштів чи у вигляді майна, які і будуть направлені на погашення зобовязань банку перед вкладниками та кредиторами.
Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
Згідно з ст.236 ЦК України, нікчемний правочин є недійним з моменту його вчинення.
Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «ДІ ВІ ДІ-Маркет» було укладено Кредитний договір, в забезпечення якого між Банком та ОСОБА_1 було укладено Договір іпотеки відповідно до ст. ст. 575, 577, 638, 1054, 1055 ЦК України.
Договір кредиту та договір іпотеки підписані сторонами особисто, тобто вони були згодні з усіма умовами договорів. При їх укладанні сторонами було додержано всіх вимог положень ст.203 ЦПК України. Тобто, данні договори відповідають вимогам діючого законодавства України щодо кредитного договору та договору застави.
За договором про припинення іпотеки, укладеним між ПАТ «БАНК «ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» і ОСОБА_1 03.03.2016 р., кредитор відмовився від нерухомого майна, переданого в іпотеку на забезпечення зобовязання за кредитним договором, укладеним 11.11.2015 року між ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» та ТОВ «Ді Ві Ді-Маркет».
Така відмова відбулася протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна».
Заборгованість за кредитним договором ТОВ «Ді Ві Ді-Маркет» на теперішній час не погашена.
Відповідно до п.4 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - нікчемні правочини, це правочини, якщо їх нікчемність встановлена законом ( ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220,ч. 1 ст.224 ЦК України тощо) та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2 ст.222, ч.2 ст.223, ч. 1 ст. 225 ЦК України тощо).
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що зазначена обставина є підставою для нікчемності правочину, передбаченою п.1 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд вважає, що позивач обрав вірний спосіб поновлення його прав внаслідок нікчемності договору про припинення (розірвання) договору іпотеки, оскільки позивач був іпотекодержателем за договором іпотеки щодо предмету іпотеки, і, в результаті укладення нікчемного правочину, втратив права іпотекодержателя за договором іпотеки, а відтак враховуючи положення ст. 16 ЦК України, які передбачають право особи на захист цивільного права шляхом визнання цього права, вимоги позивача про визнання за ним права іпотеки є належним та необхідним способом захисту прав та інтересів позивача.
З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 1762,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст.12,13,81, 89,141,263,265,280 ЦПК України, ст.ст.215,216 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд, -
Стягнути з ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає за адресою: м.Донецьк, вул.Щетиніна, 12/44, на користь Публічного акціонерного товариства «БАНК ПЕТРОКОММЕРЦ-Україна» (м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, ідентифікаційний код 22906155) судові витрати в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.
Повний текст рішення виготовлено 02.11.2018 р.
Суддя