Категорія:30 Доповідач: Карпук А. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

31 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Карпук А.К., розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2018 року ОСОБА_2 подав заяву про відвід судді Карпук А.К., покликаючись на те, що суддею допущено зловживання та штучно створені умови для відмови у доступі до правосуддя в ухвалі від 04.01.2018 року, на думку заявника, йому не забезпечено право на безоплатну правову допомогу, не звільнено від сплати судового збору та не враховано відсутності можливості виготовлення копій апеляційної скарги та отримання відомостей про дату і незаконність оскарженої ухвали судді Луцького міськрайонного суду. Також зазначає, що відомості про його місце знаходження вказані у супровідному листі Київського СІЗО.

При розгляді зазначеної заяви суд виходить з таких обставин.

Статтею 295 ЦПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, передбачені вимоги до змісту і форми апеляційної скарги.

Тобто норми цивільно-процесуального кодексу передбачають, які саме відомості повинна зазначити в апеляційній скарзі особа, яка її подала.

У п. 2 цієї статті передбачено, що в апеляційній скарзі зазначається ім'я (найменування) особи, яка подає скаргу, її місце проживання або місцезнаходження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не зазначив свого місцезнаходження, як цього вимагає ст. 295 ЦПК України.

Усупереч вимогам пунктам 4,5 цієї статті, заявник не вказав в апеляційній скарзі ухвали, яка оскаржується, дати її постановлення, не вказав, у чому полягає незаконність ухвали, не долучив її копій у відповідності до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу без додержання вимог, передбачених ст. 295 ЦПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, суд, виконуючи вимоги закону - а саме, ч.2 ст. 297, ст.121 ЦПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, статті 185, 357, п.11.ч.2 Розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК україни, апеляційну скаргу залишив без руху.

Супровідний лист ДУ «Київський слідчий ізолятор», із змісту якого вбачається, що ОСОБА_2 утримується в цій установі, є листом установи, а не апеляційною скаргою ОСОБА_2, тому не має підстав стверджувати, що заявник зазначив своє місцезнаходження у поданій скарзі.

Твердження про незабезпечення права на безоплатну правову допомогу не ґрунтуються на законі, оскільки надання безоплатної правової допомоги передбачено Законом України «Про безоплатну правову допомогу», згідно з положеннями якого, позивач ОСОБА_2 вправі самостійно звернутися із відповідною заявою до належних органів для надання такої допомоги. Нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено обов'язку суду забезпечувати надання безоплатної правової допомоги особам при розгляді цивільних справ.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не висловлював заяв та клопотань про звільнення від сплати судового збору та не долучав доказів про свій майновий стан, тому у суду не було правових підстав для розгляду питання про звільнення від сплати судового збору.

Положення ст. 295 ЦПК України в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, як і положення ст. 356 ЦПК України у чинній на даний час редакції, містять вимоги щодо змісту і форми апеляційної скарги, які є обов'язковими для виконання усіма суб'єктами цивільних правовідносин і не передбачають виключень для осіб, які перебувають у місцях позбавлення волі.

Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи зміст заяви про відвід та зазначені вище норми цивільно-процесуального закону, приходжу до висновку, що заявлений відвід не грунтується на вимогах статті 36 ЦПК України, у зв'язку з чим заяву необхідно передати для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, п.15.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Керуючись статтями 36, ч. 1-3 ст. 40, п. 8 ст. 365, п.1 ч.1 ст. 258, ч.2 ст. 381 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_2 про відвід судді Карпук А.К. передати для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід, в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, п.15.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя