Номер справи 220/1808/17
Номер провадження № 2/220/40/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Яненко Г.М.,

за участю секретаря Черняєвої С.П.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання за ним права приватної власності на спадкове майно, житловий будинок, за заповітом.

Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

Уповноважені представники сторін в судове засідання не з'явились.

Від позивача надійшла заява, в якій він свої вимоги підтримав повністю та просив суд здійснювати розгляд без його участі.

Від Новопетриківської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника.

Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а від-так, згідно ст. 43, 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_2, місцем смерті якого є смт. Велика Новосілка Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 17.10.2016 року, виданим виконкомом Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області.

Згідно свідоцтва та документації індивідуального забудовника на забудову індивідуального житлового будинку, померлому ОСОБА_2, відповідно до рішення ради депутатів трудящих від 11.03.1970 року, дозволено самостійне будівництво житлового будинку та для цієї цілі виділено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 Будівництво було фактично завершено прийнято в експлуатацію та зареєстровано приймальною комісією (а.с. 27-34).

Довідка Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1078 від 21.09.2017 року, свідчить про те, що згідно запису в по господарській книзі № 459, будинок за адресою вул. Центральна (в матеріалах справи присутня копія рішення Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про перейменування АДРЕСА_1 належав померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 24).

Також, згідно довідки Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 1341 від 01.11.2016 року, померлий ОСОБА_2 в будинку за вищевказаною адресою був зареєстрований з 1971 року по момент смерті, крім нього в будинку зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1967 року по теперішній час та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1999 року по теперішній час (а.с. 23).

Згідно технічного паспорту, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 зазначений (літ. А-1) загальною площею 72,1 кв.м., житловою 32,3 кв.м., допоміжною 39,8 кв.м. з надвірними спорудами: сараями (літ. Б-1, И-1, Л-1), погрібом (літ. П-1), прибудовою (літ. а**-1), тамбуром (літ. а-1), тамбуром (літ. а***-1), літньою кухнею (літ. В-1), гаражем (літ. Г-1), колодязем (літ. К), ганком (літ. а*), ганком (літ. а****), воротами та огорожею (10-19).

Відповідно, судом достовірно встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належав на праві приватної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2, який заповів цей житловий будинок своєму сину ОСОБА_1, про що свідчить копія заповіту від 13.05.2015 року (а.с. 40).

При зверненні позивача до нотаріальної контори з метою прийняття у спадщину вказаного житлового будинку, позивачу нотаріусом Великоновосілківської державної нотаріальної контори було відмовлено у прийнятті спадщини на підставі того, що відсутні документи, які підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок, про що свідчить відповідна постанова нотаріуса Кравець С.В. від 29.09.2017 року (а.с. 105).

Згідно копій матеріалів спадкової справи, крім позивача спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 є також другий син померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та дружина ОСОБА_3, 1947 р.н.

Відомості про звернення ОСОБА_5 у визначений законом строк з метою прийняття спадщини, або належність їм обов'язкової частки спадщини, в матеріалах спадкової справи відсутні. В свою чергу, ОСОБА_3, згідно своєї заяви нотаріусу, відмовилась від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 Відтак судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, є єдиним спадкоємцем майна померлого батька за заповітом.

Відсутність оформленого і зареєстрованого у встановленому порядку права власності на спадкове майно, перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнових прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість здійснити процедуру щодо реєстрації права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1.

У той же час, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України, захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, у відповідності з діючим законодавством, вчинив дії необхідні для прийняття спадщини у встановлені законодавством України строки, однак оформити своє право позбавлений можливості, у зв'язку з тим, що незалежно від його волі виникли обставини, які унеможливлюють нотаріально посвідчити процедуру прийняття позивачем спадкового майна.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, а саме: житловий будинок (літ. А-1) загальною площею 72,1 кв.м., житловою 32,3 кв.м., допоміжною 39,8 кв.м. з надвірними спорудами: сараями (літ. Б-1, И-1, Л-1), погрібом (літ. П-1), прибудовою (літ. а**-1), тамбуром (літ. а-1), тамбуром (літ. а***-1), літньою кухнею (літ. В-1), гаражем (літ. Г-1), колодязем (літ. К), ганком (літ. а*), ганком (літ. а****), воротами та огорожею розташованих за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.

Суддя Г.М. Яненко