Провадження №22-ц/772/217/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач :Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 рокуСправа № 127/3460/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької областів складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Кучевського П.В.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене суддею Бойко В.М. 04 грудня 2017 року, о 15-50 хв., в м. Вінниці,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини.

Позов мотивований тим, що 16 січня 2009 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4. На даний час відповідач її залишив з дитиною та проживає окремо, будь -якої допомоги відповідач не надає. Розірвати шлюб вона не в змозі оскільки дитині не виповнилося року. Крім молодшої доньки у подружжя є ще одна дитина ОСОБА_5.

Їй невідоме місце роботи відповідача, заробіток його відомий, вважає, що розмір аліментів на утримання доньки повинен бути визначений судом в розмірі 1500 гривень.

Вказує, що їй одній важко матеріально забезпечити свою дитину, оскільки вона за нею доглядає та перебуває у декретній відпустці, тому обмежена у можливостях забезпечувати себе і дитину.

В подальшому збільшила позовні вимоги, оскільки їй стало відомо, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Алдіта. УА» м. Вінниця, вул. Тиврівське шосе,3, офіс 2 , та має стабільний заробіток, що підтверджується довідкою з місця роботи відповідача.

Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частки від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її утримання в розмірі 800 грн. до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки усіх видів доходів ОСОБА_3, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 лютого 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років починаючи з 16 лютого 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій послався на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2017 року, ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, а саме стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1/6 частки усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16 лютого 2017 року, в іншій частині відмовити

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі ст.ст.180, 191 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб від 16 січня 2009 року, серія НОМЕР_1, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження від 10 лютого 2017 року серії НОМЕР_2, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а. с. 3).

Неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю і перебуває на її утриманні, а відповідач, проживаючи окремо, будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання дружини не надає.

Згідно довідки виданої ТОВ « Алдіта. УА» № Л від 02листопада 2017р. відповідач працює на зазначеному підприємстві на посаді комірника, загальна сума доходу за період з листопада 2016 р. по жовтень 2017 р. становить 44709,46 грн.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину до досягнення нею повноліття, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак з урахуванням тієї обставини, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на дитину у розмірі ? частки усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини даного віку, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трьохрічного віку, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, визначаючи розмір аліментів врахував, що за рішенням суду від 31 січня 2017 року з відповідача стягуються аліменти на іншу дитину, а тому обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі саме 1/8 частки всіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років починаючи з 16 лютого 2017 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

При ухваленні рішення, суд виходив з того, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини та дружини, необхідно врахувати матеріальне становище кожної із сторін спору.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Обґрунтовуючи свій висновок при визначенні розміру аліментів, суд правомірно врахував те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та перебуває на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду не надано.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення нею трьохрічного віку в повній мірі врахував вимоги ст. 182 СК України.

Так, суду не надано доказів незадовільного стану здоров'я, відповідач є працездатною особою, а тому не існує перешкод для виконання ним обов'язку по утриманню власної дитини у повному обсязі і сплати аліментів в розмірі достатньому для забезпечення дитині можливості нормального розвитку, а також його дружині.

Доводи апелянта про занадто великий розмір аліментів не можуть братись до уваги, оскільки враховуючи економічний стан країни в цілому, а також пріоритет якнайкращих інтересів дитини, колегія суддів приходить до висновку, що менший розмір аліментів не зможе забезпечити належного розвитку дитини.

Крім того, відповідно до наказу №373 виданого керівником ВФ ПАТ «Укртелеком» Кузнецовим В.В., ОСОБА_2 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про те, що його заробітна плата на даний час складає 3000 грн., що позбавляє його можливості сплачувати аліменти на двох дітей та утримання дружини, а визначений розмір аліментів оскаржуваним рішенням, позбавляє його можливості на існування, оскільки ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» , станом на 04 грудня 2017 року встановлений прожитковий мінімум для працездатної особи 1700 грн.

Однак доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України (в редакції, чинній на час ухвалення рішення), відповідач не надав належні та допустимі докази в підтвердження своїх тверджень.

Виходячи з загальних засад щодо сплати аліментів на утримання дитини та дружини, колегія суддів вважає, що в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи в апеляційному суді відповідач не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Крім того, рішення суду не позбавляє відповідача права відповідно до ст.192 СК України звертатися до суду із вимогами про зменшення розміру визначених аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Посилання скаржника на ту обставину, що судом безпідставно та у великому розмірі було стягнуто з нього витрати на користь позивача за надання юридичної допомоги в сумі 2000 грн., також є безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі №6-32389цк15 визначено, що граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину роботи фахівця в галузі права.

На підтвердження отриманих юридичних послуг позивачем було надано договір про надання юридичної допомоги від 09 червня 2017 року №02/06/17Ц, а також квитанцію про оплату цих послуг.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені. Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність

Керуючись ст. 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Рибчинський В.П.

Судді Голота Л.О.

Кучевський П.В.