Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 319/654/17 головуючий у 1 інстанції: Валігурський Г.Ю.
провадження №22ц/778/425/18 суддя-доповідач: Кухар С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого, суддіКухаря С.В.
суддів:Крилової О.В.
Бєлки В.Ю.
секретарСеменчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» на рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа: публічне акціонерне товариство «Кредобанк», про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.08.2015 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1357/15-Т/ЗП1, а саме застраховано майнові інтереси пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу Nissan X Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2015 року випуску, який належить позивачу на праві приватної власності.

15.06.2016 року о 21 год. 30 хв. в м. Бердянську, Запорізької області, по проспекту Східний сталася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням позивача.

17.06.2016 року позивач вчасно повідомив відповідача про настання страхового випадку.

07.07.2016 року постановою слідчого СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області кримінальне провадження за фактом ДТП було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

19.09.2016 року відповідач листом повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 28.1. Договору (на момент ДТП позивач знаходився у стані алкогольного сп'яніння).

07.11.2016 року постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, а за ст. 124 КУпАП визнано винним, а провадження в цій частині закрито на підставі ст. 38 КУпАП.

Вважаючи відмову відповідача у виплаті страхового відшкодування неправомірною, позивач просив суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 177774,92 грн.; пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 12.12.2016р. по 19.09.2017р. в розмірі 3429,61грн.; інфляційні збитки за період з 12.12.2016р. по 19.09.2017р. в розмірі 16 052,99грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 10000 грн. та судові витрати.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Арсенал Страхування» (, адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154) на користь ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_3, АДРЕСА_1) за договором добровільного страхування наземного транспорту №1357/15-Т/ЗП1 від 31.08.2015 року суму страхового відшкодування у розмірі 172 539 (сто сімдесят дві тисячі п'ятсот тридцять дев'ять) грн. 10 коп., пеню в розмірі 2096 (дві тисячі дев'яносто шість) грн. 86 коп., інфляційні втрати в розмірі 16052 (шістнадцять тисяч п'ятдесят дві) грн. 99 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 (п'ять тисяч) грн., витрат на правову допомогу в розмірі 4229 (чотири тисячі двісті двадцять дев'ять) грн. 94 коп а всього 199918 (сто дев'яносто дев'ять тисяч дев'ятсот вісімнадцять) грн. 89 коп. В задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду представник ПАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом попередньої інстанції встановлено, що 31 серпня 2015 року між сторонами укладено договір №1357/15-Т/ЗП1 (далі - Договір) добровільного страхування наземного транспорту Nissan X Trail, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2015 року випуску, який належить позивачу на праві приватної власності, а останній сплатив страховий платіж в розмірі 35486,28 грн.

За умовами вказаного Договору відповідач зобов'язався при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в порядку та в строк згідно розділу 27 Договору (п. 24.1.3. Договору).

За Договором вигодонабувачем є публічне акціонерне товариство «Кредобанк».

15.06.2016 року в м. Бердянську, Запорізької області сталося ДТП за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням позивача.

Позивач 17.06.2016 року повідомив відповідача про настання страхового випадку.

19.06.2016 року проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено акт технічного стану у якому перелічені пошкодження отримані автомобілем позивача.

07.07.2016 р. слідчим СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, за результатами проведеного досудового розслідування вказаної ДТП, було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Але було встановлено, що в діях позивача вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

07.09.2016 р. та 09.09.2016 р. відносно позивача були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ознаками правопорушень передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП (відповідно).

19.09.2016 р. відповідач листом №6/ повідомив позивача про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 28.1 Договору, вказуючи що останній на момент ДТП знаходився у стані алкогольного сп'яніння.

07.11.2016 р. постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження в цій частині закрито на підставі ст. 38 КУпАП. Провадження відносно позивача за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1. ч. 1. ст. 247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно статті 16 Закону України «Про страхування», статті 979 ЦК України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 636 Цивільного кодексу України Договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

Відповідно до вимоги ст. 985 Цивільного кодексу України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку , також Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Третя особа відмовилась від свого права на отримання страхового відшкодування, що підтверджується відповідним листом 49-2606/17 від 26.07.2017 року, наданим ПАТ «Кредобанк», у зв'язку з чим таке право перейшло до страхувальника, яким є позивач.

Вказані, встановлені судом попередньої інстанції обставини, сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачеві у виплаті страхового відшкодування за фактом знаходження його в момент ДТП в стані алкогольного сп'яніння, оскільки постановою суду в адміністративній справі провадження відносно позивача за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1. ч. 1. ст. 247 КУпАП за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду колегія суддів погодитись не може.

Так, згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.ст. 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Відповідно до п. 28.1. укладеного між сторонами у цій справі договору страхування не підлягають відшкодуванню збитки, які сталися під час керування транспортним засобом страхувальником (іншою особою) у стані алкогольного сп'яніння.

Тобто наявність лише факту керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп'яніння є достатньою підставою для невідшкодування збитків і за умовами договору не залежить від волі жодної із сторін.

За ч. 4 ст. 61 ЦК України в редакції на час ухвалення оскаржуваного рішення, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

При ухваленні постанови, в частині притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд не вивчав питання щодо дій позивача під час ДТП, при цьому суд вирішував не питання наявності у особи (позивача) алкогольного сп'яніння як такого а наявність складу чи події адміністративного правопорушення.

Як зазначено вище, п. 28.1. укладеного між сторонами у цій справі договору страхування не пов'язує вказані у цьому пункті наслідки з притягненням чи не притягненням особи до адміністративної відповідальності. У даному випадку достатнім буде лише встановлення наявності алкогольного сп'яніння а не складу правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Колегія суддів вважає, що в справі зібрано достаньмо належних, неспростованих доказів факту знаходження позивача в момент ДТП при управлінні ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно до Акту №667 від 15.06.2016 р. складеному о 23.40 годині через близько 2 годин після ДТП, складеного лікарем КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР ОСОБА_6, сам ОСОБА_5 при огляді у лікаря підтверджує вживання горілки, приблизно 300 грам, з рота різкий запах алкоголю, при ходьбі хитання в сторони, поведінка збуджена, балакуча. Наявність алкоголю в крові ОСОБА_5 становила 2,6% проміле. Заключний діагноз - алкогольне сп'яніння (а.с. 55-56). Вказаний акт складено в присутності працівника поліції.

Допитаний судом в якості свідка і попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, лікар ОСОБА_6 вказані ним в Акті №667 від 15.06.2016 р. обставини та висновки підтвердив. Крім того лікар суду зазначив, що він підтверджує проведення огляду ОСОБА_5 на стан сп'яніння і знаходження його в такому стані, про що зазначив і суд попередньої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Крім того, суд в рішенні зазначив, що згідно матеріалів адміністративної справи перед проведенням медичного огляду ОСОБА_5 палив, його одяг був облитий горілкою. Цей факт сторонами теж не оспорювався.

Вся критична оцінка вказаного письмового доказу (Акт №667 від 15.06.2016 р.) викладена судом в оскаржуваному рішенні, щодо можливих невірних даних при використанні приладу «Алконт 01су», щодо того, що цей прилад завчасно не вмикався, що позивач за декілька місяців до ДТП проходив лікування від цукрового діабету, та перед оглядом палив, що теж могло вплинути на результати огляду носить характер припущень.

Жодних належних доказів, які б спростовували факт наявності у позивача в момент ДТП алкогольного сп'яніння матеріали справи не містять.

Протокол медичного огляду та акт складені на другий день після ДТП (16.06.2016 року), іншим лікарем (ОСОБА_7.), в іншій медичній установі (Куйбишевська ЦРЛ, Запорізької області), в іншому населеному пункті не спростовує факту знаходження позивача в стані алкогольного сп'яніння в момент ДТП 15.06.2016 року, оскільки встановлювалось наявність чи відсутність алкогольного сп'яніння у позивача саме на час його огляду в Куйбишевській ЦРЛ.

Окрім цього лікар ОСОБА_7 судом не допитувався, і про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання не попереджався.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що страхова компанія відмовивши у виплаті страхового відшкодування діяла в розріз умов передбачених договором укладеним між сторонами чи закону.

Тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову від позову з зазначених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» задовольнити.

Рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2017 року по цій справі скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», третя особа: Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» 2152 грн. 58 коп. в відшкодування витрат на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 26 січня 2018 року.

Головуючий:

Судді: