Справа №583/2386/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Плотникова Н. Б.
Номер провадження 22-ц/788/195/18 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом 05.09.2017 року, ОСОБА_3 просила суд стягнути з ОСОБА_4 на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 12.04.2017 року по 31.08.2017 року у розмірі 2221,29 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду від 19.09.2017 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1300,00 грн. щомісячно починаючи з 12.04.2017 року. Відповідач рішення суду не виконує, аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість та призвело до неотримання матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. Тому відповідно до ст. 196 СК України з відповідача підлягає стягненню неустойка за прострочення сплати аліментів за період заборгованості, відповідно до розрахунку приведеного у позові.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 949,42 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 559,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі, вирішити питання судових витрат.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що місцевим судом при розгляді справи застосована судова практика про те, що неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Але в такому випадку втрачається будь-який сенс щодо застосування правила про те, що при виникненні заборгованості зі сплати аліментів одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Зазначає, що пеня має триваючий характер, тому повинна обчислюватись за прострочення кожного зобов'язання окремо і по день невиконання грошового зобов'язання у вигляді аліментів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У заяві до суду ОСОБА_3 просила скаргу задовольнити та справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але про місце та час його проведення був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, стягнутих з нього на користь позивача рішенням суду, тому наявні підстави для застосування положень ст. 196 СК України, проте приведений у позові розрахунок пені не ґрунтується на вимогах закону.

Повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.04.2017 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі 1300,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, з індексацією аліментів відповідно до закону (а.с. 8).

З 12.05.2017 року на виконанні в Охтирському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі даного рішення. Боржник ОСОБА_4 не виконує належним чином дане рішення, внаслідок чого виникла заборгованість за сплати аліментів (а.с. 8, 45, 60-63).

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам від 06.09.2017 року, наданого старшим державним виконавцем Охтирському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ у Сумській області, заборгованість станом на 01.09.2017 року становить 3423,27 грн. (за квітень з 12.04.2017 року нараховано 823,27 грн., які боржником не сплачено; за травень нараховано 1300,00 грн. - сплачено 1300,00 грн.; за червень нараховано 1300,00 грн. - не сплачено; за липень нараховано 1300,00 грн. - не сплачено; за серпень нараховано 1300,00 грн. - сплачено 1300,00 грн.) (а.с. 76).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції, що була чинна до 08.07.2017 року, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, у редакції, що була чинна до 08.07.2017 року, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різнитись.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць обчислюється так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за квітень та червень 2017 року, місяці у яких наявна заборгованість зі сплати аліментів, розмір пені становить 156,42 грн. та 390,00 грн. відповідно.

Що стосується розміру неустойки за липень 2017 року, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у редакції, що діє з 08.07.2017 року, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, при розрахунку пені за прострочення сплати боржником аліментів за липень 2017 року застосуванню підлягають положення нової редакції ч. 1 ст. 196 СК України.

Враховуючи, що сплата аліментів не обмежена конкретної датою відповідного місяця, тобто боржник мав право сплатити аліменти за липень з 1 по 31 число місяця, розмір пені за липень місяць становить 1560,00 грн. (1300,00 грн.х1%х120 днів (період з 01.08.2017 року, початку виникнення заборгованості до 28.11.2017 року, день ухвалення судом рішення).

Таким чином, розмір пені за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2106,42 грн. (156,42 грн.+390,00 грн.+1560,00грн.), що не перевищує 100% загальної заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції, через неправильне застосування норм матеріального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, підлягає зміні в частині визначення розміру пені за прострочення сплати аліментів та розподілу судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи межі задоволення позову та апеляційної скарги, з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню 606,90 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 910,35 грн. - за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, та на користь ОСОБА_3 1232,77 грн. у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги.

В іншій частині рішення постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 листопада 2017 року в частині визначення розміру неустойки та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 2106 грн. 42 коп. та у відшкодування фактично понесених судових витрат за надання правової допомоги 1232 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 606 грн. 90 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 910 грн. 35 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 лютого 2018 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко