АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Апеляційне провадження № 22-ц/796/424/2018 Головуючий у 1 інстанції Юзькова О.Л.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.
Суддів: Заришняк Г.М.
Мараєвої Н.Є.
При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування до працівника догани,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування до працівника догани. В обґрунтування позовних вимог вказував, що позивач працює в Національному музеї історії України з 08.09.2008 року. З 1.01.2011 року займає посаду завідувача відділу історії Незалежної України.
29.05.2017 р. наказом Національного музею історії України за підписом генерального директора ОСОБА_3 позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, що полягає у неправомірній відсутності працівника на роботі протягом робочого часу тривалістю 50 хв. Вказував, що 30.04.2017 р. позивач прийшов на роботу без запізнення, де зустрічався з колишнім бійцем добровольчого батальону для комплектування музею експонатами, про що заздалегідь було домовлено. Зустріч відбулась на території музею та тривала протягом 20-25 хв. Зазначає, що вищевказаний наказ є безпідставним, оскільки позивач не вчинив жодного дисциплінарного проступку та не порушив трудової дисципліни, а також належним чином і у повному обсязі виконував всі свої посадові обов`язки. Просив скасувати наказ генерального директора Національного музею історії України Сосновської Т.В. № 138 від 29.05.2017 року «Про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани ОСОБА_2 ». Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Національного музею історії України про визнання незаконним та скасування наказу про застосування до працівника догани відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подалана нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи. Вказала, що позивач був присутній на роботі, хоча був відсутній на робочому місці, він перебував на території музею.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явилися.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв`язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Кодексом Законів про працю України.

Згідно ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з Національним музеем історії України з 01.11.2011 року.

Наказом генерального директора Національного музею історії України № 138 від 29.05.2017 р. ОСОБА_2 , завідувачу відділу історії Незалежної України, оголошена догана за порушення правил трудової дисципліни, що проявилось у неправомірній відсутності працівника на робочому місці протягом робочого часу тривалістю 50 хв.

У наказі зазначено, що 30.04.2017 року ОСОБА_2 був відсутній на робочому місці з 10 год. 30 хв. по 11 год. 20 хв., що зафіксовано Актом, складеним ОСОБА_4 завідувачем відділу кадрів, ОСОБА_5 заступником генерального директора з питань розвитку, ОСОБА_6 старшим адміністратором сектору забезпечення музейної діяльності відділу рекламно- виставкової роботи.

Згідно пояснювальної записки позивача від 04.05.2017 року ним не заперечувався факт відсутності на робочому місці у зв`язку з вирішенням робочих питань, зазначив, що прийшов на робоче місце о 10 год. 30 хв. та мав зустріч з бійцем АТО, що проходила на території Національного музею історії України щодо можливого комплектування музейних фондів. Спілкування з бійцем АТО тривало близько 20-25 хв., після чого ОСОБА_2 відвідав вбиральню, що знаходиться поза межами центрального корпусу музею по АДРЕСА_1 , а саме на Десятинному провулку.

Як свідчать матеріали справи, 22.02.2017 року відповідачем видано наказ № 65 «Про заходи щодо дотримання трудової дисципліни» з метою дотримання трудової дисципліни співробітниками Національного музею історії України та для ефективного використання ними робочого часу, відповідно до п. 5.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку НМІУ.

В п. 1.1 наказу визначено, що співробітники, які мають виробничу необхідність відлучитись на короткий період (до трьох годин робочого часу) за межі робочого місця (приміщення) звертаються письмово службовою запискою, із вказанням місця поїздки, дати і мети, за погодженням до керівника структурного підрозділу та заступника Генерального директора за напрямком діяльності (ученого секретаря, завідувача філіалу), а для структурних підрозділів підпорядкованих безпосередньо Генеральному директору - до Генерального директора. Після погодження заступником Генерального директора (ученим секретарем, завідувачем філіалу) або Генеральним директором службова записка реєструється в канцелярії та вноситься відповідний запис до спеціального журналу реєстрації місцевих службових відряджень співробітників Національного музею історії України.

Розділ 3 Правил свідчить про те, що працівник зобов`язаний дотримуватись трудової дисципліни, у т.ч. режимності музею, встановленої тривалості робочого часу, своєчасно до початку роботи прибувати на робоче місце, розпочинати роботу відповідно до встановленого режиму робочого дня , перебувати на своєму робочому місці протягом робочого дня, своєчасно і точно виконувати розпорядження свого керівника, завдання й обовязки, визначені посадовими інструкціями, положеннями про структурний підрозділ, внутрішніми положеннями музею тощо.

З матеріалів справи вбачається, що 05.05.2017 р. Національним музеєм історії України внесено подання до Профспілкового комітету ППО НМІУ щодо погодження застосування до ОСОБА_2 , представника виборчого профспілкового органу, дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за порушення трудової дисципліни, в порядку ст. 252 КЗпП України.

Відповідно до протоколу зборів профкому первинної профспілкової організації НМІУ № 8 від 17.05.2017 р. у наданні згоди відмовлено, зазначено на безпідставність застосування дисциплінарного стягнення, зважаючи на пояснення членів профкому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що при ухваленні рішення про відмову в задоволені позову, судом першої інстанції вірно встановлені обставини, що мають значення для розгляду даної справи.

Так, згідно з вимогами трудового законодавства України працівники зобов`язані своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку. За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. (ст. ст. 139, 142, 147 КЗпП України).

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Відповідно до положень ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді догани був обраний та застосований відповідачем з урахуванням правил внутрішнього трудового розпорядку, оскільки ОСОБА_2 не спростував , а навпаки, визнав, що він був відсутній на робочому місці 50 хвилин.

Правилами трудового розпорядку визначено, що в разі необхідності відлучитися з роботи з виробничих потреб, працівник повинен поставити до відома про це керівника, позивач не надав доказів того, що керівник був ним повідомлений про відсутність ОСОБА_2 на робочому місці протягом майже години.

Посилання апелянта на ту обставину, що в діях позивача відсутня вина щодо скоєння дисциплінарного проступку, не може бути прийнята судом до уваги, оскільки винні дії позивача полягають у неналежному виконанні трудової дисципліни, передбаченої Правилами внутрішнього трудового розпорядку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно зясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 367, 375,381-384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 18 січня 2018 року.

Головуючий

Судді