Провадження № 2/200/146/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«22» жовтня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.
за участю секретаря: Сокол І.С.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи Шевченківська районна у місті Дніпро рада, Комунальне підприємство «Міськзеленбуд» ОСОБА_2 міської ради про відшкодування шкоди,-
17 грудня 2012 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд» ОСОБА_4 міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцової Т.В. від 19 грудня 2012 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд» про відшкодування шкоди, та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні.
Рішенням суду від 20 лютого 2013 року в позові відмовлено в повному обсязі (том 1, а.с. 51-55).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2013 року скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 27421,58 грн., витрати на проведення експертизи в сумі 800 грн. та судові витрати в сумі 299,22 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (том 1, а.с. 141-144).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 червня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради задоволено частково. Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.02.2013 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2013 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (том 1, а.с. 179-180).

Скасовуючи попередні судові рішення, ВССУ вказав на те, що апеляційний суд не зясував, на якому обєкті благоустрою відбулося падіння дерева на автомобіль позивача; балансоутримувача відповідного обєкта благоустрою (земельної ділянки біля будинку № 18 по вул.. Мечникова у м. Дніпропетровську) не встановив; не перевірив, чи проводились огляди зелених насаджень на території, де відбулося падіння дерева на автомобіль позивача; акт огляду пошкодженого зеленого насадження, як до так і після падіння не витребував.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Решетніка М.О. від 29 липня 2014 року справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд» про відшкодування шкоди, прийнято до свого провадження та призначено до розгляду по суті в судовому засіданні (том 1, а.с. 183).

Ухвалою суду від 25 листопада 2014 року залучено до участі у справі співвідповідачів ТОВ «Євробудінвест-Д» та ОСОБА_6 (том 1, а.с. 240).

Відповідач ОСОБА_3 районна у м. Дніпропетровську рада 22.12.2014 року надав письмові заперечення на позовну заяву, де вказав, що районна рада не є балансоутримувачем дерев за адресою вул. Мечникова, 18, та не є належним відповідачем у справі (том 2, а.с. 1-2).

Відповідач ТОВ «Євробудінвест-Д» 28 січня 2015 року надав суду клопотання, в якому вказав, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки в оренді у ТОВ «Євробудінвест-Д» знаходиться земельна ділянка з кадастровим номером :02:417:0090, яка розташована за адресою вул. Мечнікова, 18, в той час як падіння дерева на автомобіль мало місце на земельній ділянці з кадастровим номером :02:414:0064, що розташована на вул. Мечникова біля недобудованої споруди, яка знаходиться в державній власності. Крім того, згідно акта приймання-передачі, зелені насадження на земельній ділянці, яка передана в оренду ТОВ «Євробудінвест-Д», відсутні (том 2, а.с. 25).

Відповідач ОСОБА_6 04.02.2015 року надав письмові заперечення на позовну заяву, де вказав, що з 28.04.2010 року він не є орендарем земельної ділянки з кадастровим номером :02:417:0090, яка розташована за адресою вул. Мечнікова, 18, яку у нього вилучено відповідно до рішення ОСОБА_4 міської ради № 671/56 від 28.04.2010 (том 2, а.с. 57-58).

Ухвалою суду від 06 лютого 2015 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6 про відшкодування шкоди співвідповідача ОСОБА_4 міську раду (том 2, а.с. 75).

Ухвалою суду від 17 квітня 2015 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6, ОСОБА_4 міської ради про відшкодування шкоди співвідповідача ПП «Плутон» (том 2, а.с. 105).

Згідно розподілу справ між суддями Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2015 року вказану цивільну справу передано для подальшого розгляду судді Яковлеву Д.О.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 12 травня 2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6, ОСОБА_4 міської ради, ПП «Плутон» про відшкодування шкоди, прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні (том 2, а.с. 112).

Відповідач ОСОБА_4 міська рада 24.9.2015 року надав письмові заперечення на позовну заяву, де зазначив, що на підставі рішення міськради від 21.05.08 № 195/32 земельну ділянку з кадастровим номером :02:417:0090 площею 0,1898 га, передано у спільну оренду ТОВ «Євробудінвест-Д» і ОСОБА_6, по фактичному розміщенню нежилих приміщень по вул. Мечникова, 18, та зобовязано зазначених осіб привести у належний санітарний стан передану територію та у подальшому постійно проводити роботи з прибирання та благоустрою переданої території. Позивач не надав суду належних доказів на предмет порушення його прав саме ОСОБА_4 міською радою, а також підтвердження, що дерево, яке впало на його автомобіль, було аварійним. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі (том 2, а.с. 150-154).

В подальшому, згідно автоматичному розподілу справ між суддями, вищезазначену цивільну справу передано до розгляду судді Женеску Е.В.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 11 січня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6, ОСОБА_4 міської ради, ПП «Плутон» про відшкодування шкоди, прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні (том 2, а.с. 193).

20 лютого 2017 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відмову від позову в частині визнання балансоутримувачами та стягнення коштів в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_3 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6, ПП «Плутон». Свою заяву мотивував тим, що відповідно до Графічної інформації, наданої Управлінням Держгеокадастру у м. Дніпропетровську, ділянка тротуару, на якому росло дерево, не відноситься до земельної ділянки за адресою вул. Мечникова, 17 (кадастровий номер :02:414:0064), а знаходиться на тротуарі, що є комунальною власністю м. Дніпро.

Також 20 лютого 2017 року позивач подав до суду позовну заяву в новій редакції до ОСОБА_2 міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок падіння дерева на автомобіль. У позові вказав, що з 2012 року розмір матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля, зріс внаслідок інфляційних процесів, та становить 57769,57 грн. Вважає, що балансоутримувачем земельної ділянки, на якій росло дерево, а також балансоутримувачем дерева є ОСОБА_4 міська рада. Виходячи з відповідей відповідача, облік та контроль за станом зелених насаджень за адресою вул. Мечникова,17 не ведеться. ОСОБА_2 міською радою порушено законодавство у сфері благоустрою населених пунктів, а саме не визначення балансоутримувача зелених насаджень та відсутність обліку та контролю за їх станом, що доводить протиправність дій та вину відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок падіння дерева. Щодо заподіяння моральної шкоди, вказує, що постійний стрес від небажання належного відповідача визнати свою провину та компенсувати завдану шкоду призвели до встановлення йому 3-ї групи інвалідності. Розмір моральної шкоди визначає в 10000 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_4 міську раду балансоутримувачем дерева біля новобудови за адресою м. Дніпро, вул. Мечникова, 17, що впало на його автомобіль. Стягнути з відповідача на його користь 57769,57 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, та судовий збір в розмірі 299,22 грн.

Ухвалою суду від 20 лютого 2017 року заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог задоволено. Прийнято відмову позивача ОСОБА_1 від позову в частині позовних вимог до відповідачів ОСОБА_7 районної у місті ОСОБА_4 ради, КП «Міськзеленбуд», ТОВ «Євробудінвест-Д», ОСОБА_6, ПП «Плутон». Провадження у справі в цій частині закрито, в звязку з відмовою позивача від частини позовних вимог.

15 лютого 2018 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказав, що з урахуванням індексу інфляції сума нанесеної шкоди становить 65927,22 грн.

На підставі викладеного, позивач просить суд визнати ОСОБА_4 міську раду балансоутримувачем дерева біля новобудови за адресою м. Дніпро, вул. Мечникова, 17, що впало на його автомобіль. Стягнути з відповідача на його користь 65927,22 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, та судовий збір в розмірі 299,22 грн.

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року визначено здійснювати розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи Шевченківська районна у місті Дніпро рада, Комунальне підприємство «Міськзеленбуд» ОСОБА_2 міської ради про відшкодування шкоди за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача 12 квітня 2018 року зазначає, що 06 квітня 2018 року направлено на адресу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та всім учасникам справи відзив на позовну заяву, однак згідно вхідної кореспонденції відзив на позовну заяву не надходив на адресу суду.

Позивач 13 квітня 2018 року надав відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено наступне.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, складеної ДІМ СДІМ Бабушкінського РВ лейтенантом міліції ОСОБА_8, 29 серпня 2012 року близько 16-30 години ОСОБА_9 приїхав на роботу в ДРУ «Приватбанк», автомобіль марки ОСОБА_5 Максіма, д/з АЕ8838ВС залишив на вул. Мечникова біля будинку № 18, а сам пішов на робоче місце, через 10 хвилин працівники ДРУ «Приватбанк» повідомили йому, що на дах його автомобіля впало дерево, в результаті чого автомобіль зазнав значних пошкоджень. На підставі п.1 ст.6 КПК України в порушенні кримінальної справи за ознаками ч.1 ст.194 КК України відмовлено (том 1, а.с. 24).

Згідно звіту № 30/08/12-02 від 30.08.2012 року, виконаного оцінювачем ОСОБА_10, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля ОСОБА_5 Максіма, д/з АЕ8838ВС, на дату оцінки становить 27 421,58 грн.

Згідно висновку доцента кафедри фізіології та інтродукції рослини ОСОБА_11 від 12.09.2012 року, в результаті огляду стану насаджень з платана кленолистого на території вулиці Мечникова (на розі вулиці Сєрова, напроти Мечникова, 18) зафіксований факт наявності 4 загиблих рослин платана кленолистого. Три дерева зберегли цілісність стовбурів, одне представлене зруйнованим пнем. Вірогідною причиною загибелі платанів є підрізання кореневих систем рослин при укладанні плитки тротуару з подальшим поглибленням лунок і їх частковою засипкою. (а.с. 29).

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 417 ЦПК України вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обовязковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

При розгляді цієї справи суд бере до уваги, що скасовуючи попередні судові рішення, суд касаційної інстанції вказав на те, що апеляційний суд не зясував, на якому обєкті благоустрою відбулося падіння дерева на автомобіль позивача; балансоутримувача відповідного обєкта благоустрою (земельної ділянки біля будинку № 18 по вул. Мечникова у м. Дніпропетровську) не встановив; не перевірив, чи проводились огляди зелених насаджень на території, де відбулося падіння дерева на автомобіль позивача; акт огляду пошкодженого зеленого насадження, як до так і після падіння не витребував.

В матеріалах справи наявний лист ОСОБА_7 районної у м. Дніпропетровську від 12.09.2012 року, зелені насадження за адресою вул. Мечникова (біля новобудови напроти будинку № 18) на балансі відділу комунального господарства районної ради не значаться (том 1, а.с. 25).

Згідно листа КП «Міськзеленбуд» ОСОБА_4 міської ради від 24.10.2012 року, зелені насадження, що ростуть за адресою вул. Мечникова (біля новобудови напроти будинку № 18) не знаходяться на балансі КП «Міськзеленбуд». Балансоутримувачем цих насаджень є ОСОБА_3 районна у м. Дніпропетровську рада (том 1, а.с. 27).

При новому розгляді справи суд вжив заходів з метою встановлення балансоутримувача відповідного обєкта благоустрою (земельної ділянки біля будинку № 18 по вул. Мечникова у м. Дніпропетровську), для чого витребувано відповідну інформацію щодо землекористувачів з ОСОБА_2 міської ради (том 1, а.с. 198), детальні графічні та семантичні дані земельних ділянок з ДРФ ДП «Центр державного земельного кадастру» (том 2, а.с. 126), Управління Держземагентства м. Дніпропетровська (том 2, а.с. 187).

Зрештою встановлено, що дерево, яке впало на автомобіль позивача, росло в спеціально відведеному місці на тротуарі біля проїжджої частини вул. Мечникова на відстані 0,5 м від тротуару, про що стверджує позивач у заяві про зміну розміру позовних вимог.

Згідно графічних та семантичних даних чергового кадастрового плану м. Дніпропетровська, ділянка тротуару, на якому росло дерево, не відноситься ні до земельної ділянки з кадастровим номером :02:417:0090, яка розташована за адресою вул. Мечнікова, 18, ні до земельної ділянки з кадастровим номером :02:414:0064, що розташована на вул. Мечникова, 17 біля недобудованої споруди.

Разом з тим, встановити балансоутримувача вказаної земельної ділянки не вдалося.

Позивач визначив в якості відповідача, тобто особи, яка на його думку, порушила його права, ОСОБА_2 міську раду, мотивувавши свою позицію тим, що відповідач порушив законодавство у сфері благоустрою населених пунктів, а саме не визначення балансоутримувача зелених насаджень та відсутність обліку та контролю за їх станом.

Пунктом 9 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить здійснення контролю за станом благоустрою та утриманням територій, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, їх озелененням, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо.

Відповідно до пункту 3.2 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, якими врегульовано питання утримання зелених насаджень (далі - Правила), до елементів благоустрою віднесено, зокрема, зелені насадження (у тому числі, снігозахисні, протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, у парках, скверах і алеях, бульварах, садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 5.5 вказаних Правил передбачено, що відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об'єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об'єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства; на територіях земельних ділянок, які відведені під будівництво, - забудовники чи власники цих територій; на безхазяйних територіях, пустирях - місцеві органи самоврядування; на приватних садибах і прилеглих ділянках - їх власники або користувачі.

Пунктом 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено право громадян звертатися до суду з позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Відповідно до підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Тобто, організація благоустрою населених пунктів, визначення балансоутримувача та контроль за станом зелених насаджень належить до відання саме виконавчого органу міської ради, а тому позовні вимоги про визнання ОСОБА_4 міську раду балансоутримувачем дерева біля новобудови за адресою м. Дніпро, вул. Мечникова, 17, яке впало на автомобіль позивача, не підлягають задоволенню.

Відповідно не підлягають задоволенню вимоги про стягнення на користь позивача 65927,22 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, та судовий збір в розмірі 299,22 грн., оскільки ОСОБА_2 міська рада не є особою, на яку має бути покладено обов'язок відшкодування заподіяної позивачу шкоди внаслідок падіння дерева.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у постанові від 04.04.2018 року у справі № 2-1474.

За змістом статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Як вбачається зі змісту ст. 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов'язаний визначити суб'єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач визначив як відповідача ОСОБА_2 міську раду.

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, треті особи Шевченківська районна у місті Дніпро рада, Комунальне підприємство «Міськзеленбуд» ОСОБА_2 міської ради про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Е.В. Женеску