АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/330/18 Головуючий 1 інстанції - Болибок Є.А.
Справа № 619/392/17 Суддя-доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: право власності
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Кружиліної О.А.

суддів: Кіся П.В., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства приватна фірма «МАСТЕР-ХОКС», треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, про витребування майна та скасування записів про право власності, -

в с т а н о в и в:

07 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до Приватного підприємства приватної фірми «МАСТЕР-ХОКС» (далі по тексту - ПП приватна фірма «Мастер-хокс») про витребування у відповідача на її користь та на користь ОСОБА_2 належне їм на праві спільної сумісної власності нерухоме майно, та відновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про право власності на земельні ділянки, шляхом скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про право власності: № 13707129; № 13706910, щодо державної реєстрації прав власності на нерухоме майно за ПП приватною фірмою «Мастер-хокс».

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 21 червня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок, кадастровий номер НОМЕР_2 і кадастровий номер НОМЕР_3, відповідно до умов якого всі зобов'язання фінансового характеру ОСОБА_2 стосовно вищезазначеного нерухомого майна перед ОСОБА_4 виконано в повному обсязі.

Зазначені земельні ділянки, а також житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, були придбані ОСОБА_2 за час шлюбних відносин з позивачем у період з 24 квітня 2004 року по 29 квітня 2014 року - 21 червня 2011 року, за згодою ОСОБА_3 та за спільні кошти подружжя, в тому числі і отриманих за умовами кредитного договору від 21 червня 2011 року, укладеного між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2

Згідно пункту 1.1. кредитного договору № 0103/11/37-NW від 21 червня 2011 року предметом договору було надання банком кредиту позичальнику (ОСОБА_2.) у сумі 1 650 000 грн на придбання житлового будинку загальною площею 530,4 кв.м, житловою площею 148,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки, площею 0,0994 га за адресою: АДРЕСА_2

Поручителем за цим зобов'язанням виступала позивач на підставі договору поруки № 0103/11/37-NW (П-1) від 21 червня 2011 року.

Також, в забезпечення зобов'язань за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21 червня 2011 року, між ПАТ «БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір від 21 червня 2011 року.

Таким чином, грошовими коштами, в тому числі і тими, що були надані ПАТ «БАНК ФОРУМ» ОСОБА_2 за кредитним договором № 0103/11/37-NW від 21 червня 2011 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були в повному обсязі погашено всі грошові зобов'язання перед ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу житлового будинку № 42 за адресою: АДРЕСА_1 та договором купівлі-продажу земельних ділянок, кадастровий номер НОМЕР_2 і кадастровий номер НОМЕР_3.

На даний час, на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/11299/13-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя.

За таких підстав, ОСОБА_3 вважала, що оскільки договір купівлі-продажу земельних ділянок від 21 червня 2011 року, було укладено під час шлюбу, то набуте майно за цими договорами є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_4, вважаючи грошові зобов'язання ОСОБА_2 не погашеними, звернувся з позовною заявою до Дергачівського районного суду Харківської області.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року визнано за ОСОБА_4 право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 грудня 2016 року, вищезазначене рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності відмовлено.

Таким чином, підставою набуття ОСОБА_4 права власності на вищевказане нерухоме майно на даний час є скасоване рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі № 619/5559/14-ц.

Однак, ОСОБА_4 було здійснено відчуження земельних ділянок кадастровий номер НОМЕР_2 та кадастровий номер НОМЕР_3, на користь ПП приватна фірма «Мастер-Хокс», де ОСОБА_4 є одним із засновників та керівником, не дивлячись на те, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року у справі № 638/11299/13-ц було накладено арешт та заборонено вчиняти дії щодо відчуження або виникнення прав третіх осіб щодо вищевказаного нерухомого майна.

Таким чином, позивач вважала, що вона позбавлена права власності на вищевказане нерухоме майно (земельні ділянки) без будь-яких правових підстав, оскільки земельні ділянки вибули із спільної сумісної власності без її волі, іншим шляхом, право власності ПП приватна фірма «Мастер-Хокс» не є таким, що набуте правомірно на законних підставах, а ОСОБА_2 не мав права відчужувати майно без її згоди.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Витребувано у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс» земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

В іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із заочним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив судове рішення змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що суд не надав ніякої правової оцінки тому, що позивач подала позов та висунула позовні вимоги фактично і від його імені як співвласника спільного майна подружжя при тому, що поділ майна ще не проведено, і суд не встановив, за чиї кошти було придбано спірне майно.

Крім того, суд порушив принцип диспозитивності, вирішивши питання щодо прав та обов'язків ОСОБА_2, не спитавши його думку, чи бажає він це робити саме поряд з позивачем, з якою давно розлучився та тривалий час ділить з нею майно. Адже він не є позивачем, та не уповноважував ОСОБА_3 подавати від його імені позов, і щось витребувати на його користь.

У запереченнях проти апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 зазначав, що апеляційна скарга є безпідставною та підлягає відхиленню, оскільки викладені в ній доводи мають формальний характер та на законність, правильність та повноту висновків суду першої інстанції не впливають.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцію Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з положень статей 317, 319, 328, 369, 387, 388 ЦК України та тих обставин, що спірні земельні ділянки були придбані в період зареєстрованого шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, та останні мають на них право спільної сумісної власності. Розподіл спірних земельних ділянок між сторонами не проведено. Оскільки рішення суду про визнання права власності за ОСОБА_4, на підставі якого спірні земельні ділянки були вилучені зі спільного володіння ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як співвласників, у подальшому було судом скасовано, то суд першої інстанції вважав, що майно вибуло з володіння власника поза його волею й він має право витребувати його від добросовісного набувача за правилами статті 388 ЦК України, тобто від ПП приватна фірма «Мастер-Хокс».

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що з 24 квітня 2004 року по 29 квітня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

21 червня 2001 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельних ділянок, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ОСОБА_2 прийняв у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року було визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 148,0 м кв., загальною площею 530,40 м кв., надвірними будівлями і спорудами; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0994 га, кадастровий номер НОМЕР_3, що розташована за адресою: АДРЕСА_2

Зазначене рішення суду першої інстанції було скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 14 грудня 2016 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 220) власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 є ПП приватна фірма «Мастер-Хокс».

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 20) власником земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_3 є ПП приватна фірма «Мастер-Хокс».

Пред'являючи позов про витребування у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс» на свою користь та користь ОСОБА_2 зазначених земельних ділянок, ОСОБА_3 зазначала, що спірні ділянки є спільним майном подружжя і воно знаходиться у їхній спільній сумісній власності, а тому вона має право на витребування зазначених земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_3 на час відчуження спірних земельних ділянок була власником зазначеного нерухомого майна. Крім того, як зазначала сама позивач у позовній заяві, на даний час на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа № 638/11299/13-ц за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, одним із складових предмету спору у цій справі є спірне нерухоме майно. Даних про визнання спірних земельних ділянок, які просить витребувати ОСОБА_3 у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс», спільним майном подружжя та виділення її частки, матеріали справи також не містять.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 позовні вимоги про витребування у ПП приватна фірма «Мастер-Хокс» спірних земельних ділянок заявлені передчасно, оскільки частка у спільному сумісному майні подружжя не виділена, а ОСОБА_2 не уповноважував позивача звертатися від його імені з вимогами про витребування цього майна, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю та ухвалює нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 з підстав, передбачених частиною 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2017 року - скасувати і ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 7 955 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн 63 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 09 лютого 2018 року.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді П.В. Кісь

О.М. Хорошевський