Справа № 740/2107/17
Провадження № 2-п/740/6/18
УХВАЛА

05 листопада 2018 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участю секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,

представника відповідача-адвоката ОСОБА_1, представника позивача-Колінько А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

встановив:

В поданій заяві відповідачем ОСОБА_2 ставиться питання про перегляд заочного рішення Ніжинського міськрайонного суду від 05 січня 2018 року по справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Заява обґрунтована тим, що копія заочного рішення отримана відповідачем 16 січня 2018 року, дане рішення є незаконним, про розгляд справи належним чином не повідомлений.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат ОСОБА_1 заяву підтримав, пояснивши, що відповідач є інвалідом 1 групи, по справі необхідний перерахунок процентів з 2014 року, рішення, які набрали законної сили, про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту від 26 червня 2008 року, станом на час розгляду заяви відсутні.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заяви заперечувала, пояснивши, що відповідачем пропущений строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення, останнім не надані докази, що впливають на вирішення справи, рішення, які набрали законної сили, про стягнення із ОСОБА_2 заборгованості за договором кредиту від 26 червня 2008 року, станом на час розгляду заяви відсутні.

Із врахуванням доказів, наданих на підтвердження заяви про перегляд заочного рішення, суд приходить до слідуючих висновків.

Положеннями ст.288 ЦПК України встановлено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, тобто заочне рішення підлягає скасуванню лише за наявності двох підстав, визначених у даній статті, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 січня 2018 року стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" 55527,97 доларів США заборгованості за договором кредиту №935/1-091, згідно даного рішення відповідач в судове засідання повторно не з»явився без повідомлення причин.

Згідно матеріалів справи наявне клопотання відповідача від 05 січня 2018 року про відкладення розгляду справи у зв»язку з відсутністю його представника, який зайнятий в слідчих діях у кримінальному провадженні, також представником відповідача згідно заяви від 02 листопада 2017 року вже заявлялась вимога про відкладення розгляду справи у зв»язку з необхідністю ознайомлення із справою та подачі зустрічного позову.

Статтею 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також судом враховується слідуюче.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положення ст.285 ЦПК України регламентують необхідність зазначення у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Заява про перегляд заочного рішення обґрунтована з посиланням на відсутність належного сповіщення про розгляд справи та необгрунтованість позову, в судовому засіданні представником відповідача зазначено про необхідність перерахунку процентів.

За таких обставин вказана заява про перегляд заочного рішення не містить доказів в розумінні ст.76 ЦПК України та посилання на них.

Із врахуванням викладеного обставини для скасування заочного рішення відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України в судовому засіданні не встановлені, що є підставою для залишення заяви без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України.

Посилання відповідача щодо незгоди із судовим рішенням не позбавляє права останнього на апеляційне оскарження рішення суду в порядку ст.352 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення-залишити без задоволення.

Роз"яснити відповідачу ОСОБА_2 право оскарження заочного рішення в загальному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремо від заочного рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.Олійник.