Справа № 739/1078/17
Номер провадження 2/739/13/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Іващенка А.І.

при секретарі - Неживець К.В.

за участю:

представника-відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

До Новгород-сіверського районного суду Чернігівської області звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом до ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп», в якому просив суд скасувати Наказ про його переведення верстатником деревообробних станків та звільнення його з роботи, згідно ст.40 п.3 КЗпПУ, поновити його сортувальником матеріалів та виробів з деревини в ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» та стягнути на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.04.2017 року до часу ухвалення судового рішення по справі.

В судове засідання позивач ні його представник жодного разу не зявлялись , надававши численні клопотання про відкладення судового розгляду, в подальшому позивач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності та задоволення його вимог. Представник відповідача позову не визнав, заперечував проти його задоволення зазначивши, що правові підстави для його задоволення відсутні, більше того, просив позов залишити без розгляду в звязку з пропущенням строків звернення до суду. Заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. З 11.02.2016 року позивач ОСОБА_2 прийнятий на роботу в ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» на посаду сортувальника матеріалів та виробів з деревини. 01.06.2016 року ОСОБА_2 відповідно до Наказу №146-9, переведений верстатником деревообробних верстатів на підставі його заяви від 30.05.2016 року.

Так, Наказ ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» № 146-9 від 01.06.2016 року про переведення ОСОБА_2 прийнятий за згодою Позивача, на підставі його особистої заяви, отже є цілком законним.

З часу переведення ОСОБА_2 на посаду верстатника деревообробних верстатів до лютого 2017 року, він належним чином виконував покладені на нього посадові обов'язки та отримував заробітну плату, що підтверджується копією довідки про заробітну плату і інші доходи за 2016 рік.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому належними, в розумінні ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, Позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував факт отримання ним травми 18 березня 2016 року у вигляді перелому, звернення за медичною допомогою до Шосткінської ЦРЛ м. Шостка та КЗ «Новгород-Сіверської ЦРЛ» та у зв'язку із цим відсутністю на роботі.

Відповідно до Листа КП «Шосткінська ЦРЛ» №01-21/7/1065 від 28.04.2017 року. Листа КЗ «Новгород-Сіверської ЦРЛ» № 16-21/735 від 13.04.2017 року, ОСОБА_2, 06.09.1986 народження, мешканець м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка. 143, у період з 18.03.2016 по 07.04.2017 року по медичну допомогу не звертався.

Як вбачається з матеріалів справи в період з 18 березня 2016 року по лютий 2017 року Позивач перебував на робочому місці та виконував свої посадові обов'язки, що підтверджується табелем обліку використання робочого часу за період з березня 2016 року по лютий 2017 року.

З лютого 2017 року ОСОБА_2 на роботу не з'являвся, що призвело до оголошення йому відповідно до Наказу ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» № 83 від 28 лютого 2017 року догани, у зв'язку з відсутністю на роботі з 01 лютого по 28 лютого 2017 року включно, за порушення трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку. ОСОБА_3 Наказ № 8.3 від 28 лютого 2017 року був надісланий Позивачу поштою за місцем його проживання. Наказ про оголошення догани позивачем у встановленому законом порядку не оскаржувався. Про причини своєї відсутності ОСОБА_2 керівництво підприємства не повідомляв, на телефонні дзвінки не відповідав, на роботі був відсутній, що підтверджується табелем обліку використання робочого часу за період з лютого 201 7 року по квітень 2017 року.

З метою з'ясування причин відсутності на роботі ОСОБА_2 до застосування до нього заходів стягнення у вигляді звільнення, йому було надіслано лист від 28 березня 2017 року № 183, відповідно до якого Позивача запрошено протягом двох днів з моменту його отримання прибути до ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» для дачі пояснень, а також попереджено, що в разі чергового нез'явлення на роботі без поважних причин до нього буде застосовано дисциплінарне стягнення, а саме: звільнення згідно ст. 40 п.3 КЗпП України.

ОСОБА_3 направлявся Позивачу за Зареєстрованим (смт. Угли. Семенівський р-н) та фактичним місцем проживання (м. Новгород-Сіверський), що підтверджується копією конверту, рекомендованого повідомлення, опису та чеків Укрпошти, які додані до матеріалів справи представником відповідача.

Отже, вимоги ст.149 КЗпП України відповідачем були дотримані, однак від будь-яких пояснень Позивач відмовився, що підтверджується ОСОБА_4 фіксації відмови від надання письмових пояснень від 05.04.2017 року.

У звязку із систематичним невиконанням без поважних причин обов'язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, ОСОБА_2 було звільнено з роботи згідно ст.40 п. 3 КЗпП України на підставі Наказу ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» № 152 від 05 квітня 2017 року.

ОСОБА_3 Наказ про звільнення, Позивач отримав 08.04.2017 року, про що міститься відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні. Підстави для скасування Наказу ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» № 152 від 05 квітня 2017 року відсутні, адже він є законний та винесений з дотриманням вимог діючого трудового законодавства.

Окрім цього, відповідно до ОСОБА_4 додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 25- 16-018/0473, Управління Держпраці у Чернігівській області встановило, що за період 2016 - серпень 2017 року порушень з боку ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» під час звільнення працівників не встановлено.

Згідно ч.1 статті 233 КЗпП України якою визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з моменту вручення ОСОБА_2 Наказу ДП «Новгород- Сіверськрайагролісгосп» № 146-9 від 01.06.2016 року про його переведення минуло більше року, а з моменту отримання Позивачем Наказу ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» № 152 від 05 квітня 2017 року про звільнення шість місяців, строк на оскарження, встановлений ст. 233 КЗпП України пропущений, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Пунктом 4 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, визначено, якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до суду про вирішення трудового спору.

Оскільки, позивач та його представник в судове засідання не зявлялись, для зясування обставин вищезазначених правовідносин, позивачем доказів поважності причин пропуску вказаного строку, суду не надано, тому враховуючи наведене, у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП «Новгород-Сіверськрайагролісгосп» про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити за необґрунтованістю. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя: А.І.Іващенко

Рішення в повному обсязі виготовлено 24 січня 2018 року.