АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Кулікової С.В.

суддів Кравець В.А., Махлай Л.Д.

при секретарі Осінчук Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києві від 14 листопада 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»,

Справа № 755/1331/13-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/786/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Арапіна Н.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
встановила:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2014 року з ОСОБА_3, ОСОБА_1 стягнуто солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 760 322 грн. 77 коп. та судові витрати в сумі 3 441 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року з ОСОБА_3, ОСОБА_1 стягнуто солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 11 478,52 долари США, що еквівалентно за курсом НБУ 91 747 грн. 82 коп.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» згідно виконавчого листа №755/1331/2013-ц виданого 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 760 322 грн. 77 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн. 00 коп. на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» в частині боржника ОСОБА_3.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Плюс» згідно виконавчого листа №755/1331/2013-ц виданого 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 760 322 грн. 77 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 441 грн. 00 коп. на правонаступника - ОСОБА_1 в частині боржника ОСОБА_3.

26 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, яку обґрунтовує тим, що на даний час усі права кредитора за кредитним договором, в тому числі але не виключно щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року в розмірі 760 322 грн. 77 коп. належать йому, тобто він має зобов'язання щодо погашення заборгованості за вказаним кредитним договором і одночасно володіє усіма правами вимоги за кредитним договором у тому числі до себе як до боржника по рішенню суду, а відтак поєднує в собі особу боржника та кредитора, що вважає достатньою правовою підставою для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києві від 14 листопада 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити частково, визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №755/1331/13-ц в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 760 322 грн. 77 коп.

Представник заявника посилається на неповне з'ясування всіх фактичних обставин справи, неналежну оцінку наданих суду доказів та помилковість висновку суду про те, що ОСОБА_1 на підставі договору відступлення права вимоги № 17/06-16-2 від 17 червня 2016 року було передано право грошової вимоги щодо заборгованості за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року у розмірі 760 322,77 грн. не було передані права вимоги відносно самого ОСОБА_1, які виникли за договором поруки № 001-2914/840-0335-Р від 2 червня 2011 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_6, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 2 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ПАТ «Універсал Банк», будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (а.с.137, 138), у судове засідання не з'явились, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 372 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2014 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року у розмірі 760 322 грн. 77 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2015 року доповнено вказане рішення та стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року у розмірі 11 478,52 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 91 747 грн. 82 коп.

17 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ПАТ «Універсал банк» було укладено договір відступлення права вимоги № 12/16, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/1331/13-ц, виданого 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва з ПАТ «Універсал банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» в частині боржника ОСОБА_3

17 червня 2016 року між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ОСОБА_1 було укладено договір відступлення права вимоги № 17/06-16-2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3 перейшло до ОСОБА_1

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року замінено сторону виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/1331/13-ц, виданого 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва з ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на ОСОБА_1 в частині боржника ОСОБА_3

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів на підтвердження переходу права вимоги за договором поруки №001-2914/840-0335-Р від 2 червня 2011 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №001-2914/840-0335 від 19 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_3

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції ґрунтується на нормах матеріального права.

Відповідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.2 ст. 369 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду заяви, суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

У відповідності до ч.4 ст.369 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент розгляду заяви, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

ОСОБА_1 реалізував своє право бути стороною виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 755/1331/13-ц, виданого 19 вересня 2014 року Дніпровським районним судом міста Києва з ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» в частині боржника ОСОБА_3, що визначено ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 листопада 2016 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам, викладеним заявником у його заяві з приводу передачі йому на підставі договору відступлення права вимоги № 17/06-16-2 від 17 червня 2016 року право грошової вимоги до себе, у зв'язку з чим він поєднує в собі особу боржника та кредитора щодо стягнення всієї суми боргу в розмірі 760 322 грн. 77 коп., колегія суддів вважає безпідставним, так як ухвала суду містить належне обґрунтування прийнятого судового рішення та аналіз всіх зазначених заявником обставин справи та застосування норм матеріального права.

Так, судом першої інстанції встановлено, що у виконавчому листі по справі №755/1331/2013-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва 19 вересня 2014 року боржником вказано ОСОБА_1, а стягувачем за виконавчим провадженням є ПАТ «Універсал Банк».

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані обставини справи, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києві від 14 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції у відповідності до п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий:

Судді: