Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про виділ частки із спільної сумісної власності, суд -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 позовні вимоги позивача визнали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, не заперечували проти задоволення позову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просить суд, виділити із спільної сумісної власності їй та двом відповідачам у спільну часткову власність по 25/100 частки кожному, земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_3, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного:

Судом встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 26.07.2007 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5

Як вказано в позовній заяві, після смерті ОСОБА_5 25/100 його частки земельної ділянки розташованої за адресою АДРЕСА_2, успадковано його спадкоємцями.

Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.05.2014 року, 75/100 земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_2, кадастровий номер НОМЕР_5, площею 0,0532 га належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3

Відповідно до ст. ст. 316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1,2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи те, що відповідачі визнали позовні вимоги позивача у повному обсязі, будь-яких домовленостей щодо іншого розподілу часток між сторонами не було, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, сторонам слід виділити із спільної сумісної власності у спільну часткову власність по 25/100 частки земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2, кожному.

Згідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень п. 35 Постанови Пленуму ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

За вищевикладених обставин, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі по 320,00 грн. з кожного з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: 33000, АДРЕСА_3) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: 33000, АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, місце проживання: 33000, АДРЕСА_2) про виділ частки із спільної сумісної власності, задоволити повністю.

Виділити із спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 у спільну часткову власність по 25/100 частки кожному, земельної ділянки, що розташована в АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 320,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 320,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.