Справа № 183/6227/14
№ 2-ві/183/14/18
У Х В А Л А

01 листопада 2018 року

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.,

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом виселення, вселення в житлове приміщення, зобов'язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом виселення, вселення в житлове приміщення, зобов'язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Зазначена справа перебуває в провадженні судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Анни Євгеніївни.

09 жовтня 2018 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив відвід судді при розгляді зазначеної цивільної справи.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що попередній склад суду розглянув справу по суті, фактично залишилися дебати сторін, в звязку з чим. не передбачена стадія підготовчого провадження. Розглядаючи справу в підготовчому судовому засідання суддя затягує розгляд справи, крім того, суддею постановлена незаконна ухвала про відмову в задоволенні його клопотання про забезпечення позову, ухвала судді оскаржує ним у Верховному суді України. В зв'язку з наведеним, в нього виникли сумніви неупередженості судді, що є підставою для відводу.

В судове засідання сторони не з'явилися, позивач ОСОБА_1 звернувся о суду з заявою про розгляд питання про відвід судді без його участі.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Однією з процесуальних форм забезпечення об'єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм ЦПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.

Між тим, доводи ОСОБА_1 не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості або необ'єктивності судді, являються думкою позивача, яку суд розцінює, як незгоду з процесуальними рішеннями судді, прийнятими у цивільній справі, а саме - проведення підготовчого судового засідання, відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Враховуючи наведене, в задоволенні заяви про відвід судді належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36, 260 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Анни Євгеніївни у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні житловим приміщенням шляхом виселення, вселення в житлове приміщення, зобов'язання повернення житлового приміщення, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д.І. Городецький