Справа № 739/1101/18
Номер провадження 2-о/739/79/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2018 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області
у складі: головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря- Худорба Р.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський, Чернігівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, поданою представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
ОСОБА_1, діючи через свого представника ОСОБА_2, звернулась до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом із матірю ОСОБА_4, яка померла 28.02.2005 року.
Свою заяву мотивує тим, що в звязку із необхідністю догляду за матірю заявниця проживала разом із нею в с.Слобідка Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Коли вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, їй надали розяснення, що через те, що мати не була зареєстрована по її місцю проживання, нотаріус не може завести спадкову справу. Встановлення факту постійного проживання їй необхідно для оформлення прав на спадщину. У судове засідання заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не зявилися, при цьому від представника заявниці ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій представник заявниці зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити.
Заінтересована особа приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу ОСОБА_3 до суду не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Як встановлено, 28.02.2005 року в с. Блистова, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла ОСОБА_4 (а.с. 7).
Заявниця є донькою померлої ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №349055 від 20.02.1975 року відповідно до якого матірю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 (а.с. 9). Після укладення шлюбу із ОСОБА_6, ОСОБА_5 змінила своє прізвище на «Закотєй», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.15). Згідно паспорта ОСОБА_1, з 19.07.1995 року по 07.02.2006 року заявниця була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).
З довідки №762 Блистівської сільської ради від 10.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_4, яка померла 28.02.2005 року на день смерті проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом з нею проживала її донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Статтею 2 ОСОБА_1 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
З досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що заявниця фактично постійно проживала разом зі своєю матірю ОСОБА_4, в с. Слобідка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області на день її смерті. Той факт, що місце проживання заявниці було зареєстроване за іншою адресою жодним чином не спростовує вказаних висновків, оскільки реєстрація місця проживання не позбавляє особу права вільно обирати місце проживання на території України.
Частиною другою статті 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи те, що заявниця є донькою ОСОБА_4 і згідно статті 1261 ЦК України її спадкоємцем за законом першої черги, то встановлення факту постійного проживання заявниці із ОСОБА_4 на день смерті останньої має важливе значення для заявниці, оскільки підтвердить факт прийняття нею спадщини своєї матері, тобто від встановлення зазначеного факту залежить виникнення у заявниці відповідних майнових прав.
За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність її задоволення повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1261, 1268 Цивільного кодексу України, статтею 2 ОСОБА_1 України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статтями ст.ст. 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, суд-
Заяву ОСОБА_1, подану представником заявника ОСОБА_2, заінтересована особа приватний нотаріус Новгород-Сіверського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, постійно проживала разом зі своєю померлою матірю ОСОБА_4 в с. Слобідка, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, яка померла 28.02.2005 року, на день її смерті. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.О.Кочура