Справа № 545/3665/17
Провадження № 2/545/296/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2018 р. року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді Потетій А.Г.

при секретарі Астапкович А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що позивач 10 вересня 2017 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 перебувала в гостях у її матері ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Близько 21:10 годин 10 вересня 2017 року вона та її чоловік вийшли від її матері та пішли по провулку Фурманова в напрямку зупинки "Геофізика". Але на шляху з двору, де розташований будинок АДРЕСА_2, на позивача з чоловіком вискочило дві мисливські собаки середнього розміру без повідка, ошийника та намордника, і агресивно накинулися на них, хоча вони не вчиняли жодних дій, які б могли їх спровокувати. Один собака глибоко вкусив позивача за гомілку правої ноги, інший - за кисть лівої .

За вказаною адресою (АДРЕСА_2) мешкає гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 04.03.1996р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Мисливські собаки, які покусали позивача, належать йому. Замість того, щоб відігнати собак та викликати швидку медичну допомогу, ОСОБА_2, а також інші особи, які в цей час перебували у нього в гостях, накинулися на позивача та її чоловіка з нецензурною лайкою та погрозами, а також нанесли їм побої. На сьогодні за вказаними фактами відкриті два кримінальні провадження.

Зранку 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до травмпункту 1-ї міської клінічної лікарні та зафіксувала завдані собаками ОСОБА_2 укуси. Зокрема, довідкою травмпункту № 16126 від 11.09.2017р. у останньої встановлені наступні травми: вкушена травма правої гомілки, множинні вкушені зсадна лівої кисті. Про вказаний факт було зроблено запис до журналу реєстрації амбулаторних хворих травмпункту. За результатом огляду було призначено лікування та надано листок непрацездатності серія АДН № 573371 терміном на 5 робочих днів: з 11.09.2017р. по 15.09.2017р. включно. Лікарняний лист видано за діагнозом S81.9 (відкрита рана гомілки).

Фактично п'ять днів, замість виконувати роботу за своєю посадою, ОСОБА_1 змушена була придбавати вартісні ліки, робити рентгенографію травм, регулярно відвідувати хірурга, робити позапланове щеплення від правця, промивати та перев'язувати свої рани. На руці та нозі утворилися гематоми, робочі функції лівої кисті були порушені: рука набрякла, пальці не рухалися, як раніше. Крім того, у зв'язку з перебуванням на листку непрацездатності, позивач недоотримала дохід за основним місцем роботи, а саме: у разі, якби вона працювала у вказані дні з 11.09.2017р. по 15.09.2017р., її дохід за виключенням податків склав би 758,99 грн., а вона, натомість, за час перебування на лікарняному отримала 446,49 грн. Недоотриманий дохід склав 312,50 грн.

За порушення правил тримання тварин Постановою Полтавського районного суду Полтавської області по справі №545/2879/17 від 18 жовтня 2017 року гр. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.2 КУАП. На нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. на користь держави з конфіскацією тварини. В порядку ч.3 ст.61 ЦПК України судовим рішенням встановлено, що "...ОСОБА_2 10.09.2017р. о 22-00 год. в АДРЕСА_2 порушив правила тримання тварин, а саме - собак, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людини, а саме ОСОБА_1...". Таким чином, судом прямо встановлено, що саме ОСОБА_2 своїми діями по порушенню правил тримання тварин спричинив шкоду моєму здоров'ю.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 пройшла курс призначеного їй лікування, повного одужання від укусів собак гр. ОСОБА_2 досі не має. 03.11.2017 року вона змушена була повторно звернутися до хірурга 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави зі скаргами на біль та ущільнення тканин в районі нанесених травм - лівої кисті та правої гомілки. Біль у правій нозі відчутний при ходьбі, а біль у лівій руці заважає їй виконувати роботу за її професією (писати, друкувати, виконувати повсякденну роботу з навантаженням на руку). ОСОБА_1 працює помічником керівника і змушена набирати на клавіатурі великі об'єми тексту, а біль у кисті не дає їй виконувати свої обов'язки на колишньому рівні, та спричиняє щоденні страждання. Крім того, на руці та нозі залишилися сліди від укусів, що створює проблему через їх неестетичний вигляд, та також змушує повертатись до тих подій та морально страждати. За результатами огляду лікар-хірург призначив відповідне лікування.

Крім того, постійно відчуває наслідки психологічної травми від нападу собак гр. ОСОБА_2 Зокрема, переживає постійні тривогу, стрес, безсоння, емоційні перепади, страх того, що може повторитися подібне. Також у неї з'явився страх собак, якого не було раніше. Цей страх фактично обмежив позивача у її діях та вільному пересуванні. Тепер вона боїться ходити до матері і змушена уникати місць, де може зіткнутися з цими собаками.

Із вказаними симптомами, а також через погіршення стану: нудота, блювота, спазм внутрішніх органів, ОСОБА_1 звернулася 13.09.2017 року до лікаря-невролога. Відповідно до наданого нею консультативного висновку, було встановлено діагноз тривожно-астенічний розлад та приписано заспокійливі ліки.

Проте прийом призначених ліків не призвів до зникнення симптомів. Стан внаслідок перенесеної психологічної травми не покращився, а навіть погіршився. Зі скаргами на погіршення психоемоційного стану, коливання настрою, тривожні очікування, позивачу довелося 07.11.2017 року звернутися за медичною допомогою до сімейного лікаря за адресою проживання. Ним було підтверджено встановлений раніше діагноз тривожно-астенічний розлад, та видано направлення для повторного огляду у лікаря-невропатолога.

08.11.2017 року лікар-невропатолог, на підставі проведеного огляду встановила остаточний діагноз: "Вегето-судинна дистонія за гіпертонічним типом внаслідок перенесеного стресу 10.09.2017 року з тривожно-астенічним розладом", а також призначила лікування. Вказаний діагноз було встановлено вперше в житті, і він став прямим наслідком нападу на позивача собак гр. ОСОБА_2 У зв'язку з цим ОСОБА_1 розцінює дії гр. ОСОБА_2 по порушенню правил тримання тварин як такі, що завдали значної шкоди її здоров'ю.

Хоче підкреслити, що за весь час, що минув від дати нападу собак, ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився станом здоров'я позивача, не запропонував фінансову чи іншу допомогу та не приніс вибачення за свої дії. Більше того, в ході подальшого з'ясування обставин було встановлено, що дії ОСОБА_2 по порушенню правил тримання тварин були злісними та систематичними.

Так, сусідка ОСОБА_2 ОСОБА_5 (зареєстрована: АДРЕСА_3; проживає: АДРЕСА_4, тел. НОМЕР_3) також зверталася із заявою до Полтавського районного відділу поліцію на дії вказаного громадянина. Зокрема, вона заявила що ОСОБА_2 регулярно порушує правила утримання домашніх тварин. А саме: він постійно відпускає двох своїх собак мисливських порід за межі власного двору без повідка, намордника та нашийника. Там вони кілька разів агресивно нападали на ОСОБА_5: кидалися на ноги, намагаючись укусити, гавкали, не давали пройти по вулиці. Фактично ОСОБА_5 була позбавлена вільного проходу по вулиці біля дому, а також кілька разів спізнювалася на роботу, оскільки їй доводилося спеціально затримуватися вдома, чекаючи, поки ОСОБА_2 закриє своїх собак. А точний час, коли він це зробить, невідомий. При цьому ОСОБА_2 на прохання прибрати своїх псів із вулиці не реагував, а навпаки, вживав у бік ОСОБА_5 нецензурну лайку, погрози та образи. Останній подібний випадок стався 11.09.2017 року зранку, тобто на наступний день після того, як мене покусали собаки ОСОБА_2

Крім того, із відповіді на звернення позивача до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області з'ясувалися наступні обставини: "...після нанесених покусів собаками, власник собак громадянин ОСОБА_2 до Полтавської районної державної лікарні ветеринарної медицини не звертався...". А також: ,,...Зі слів громадянина ОСОБА_2, стало відомо, що щеплення тваринам проводилось у ветеринарній лікарні Полтавської аграрної академії. Полтавським районним управлінням було направлено запит до навчально-науково-виробничної клініки Полтавської аграрної академії про проведення щеплення проти сказу протягом 2016-2017 року собакам громадянина ОСОБА_2, на що отримали відповідь, що в журналі протиепізоотичних заходів записи про проведення щеплень проти сказу собакам громадянина ОСОБА_2, відсутні..." Таким чином, ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо доставки собак, які покусали, до ветеринарної клініки для встановлення, чи є вони клінічно здоровими (не дивлячись на видане травмпунктом 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави направлення). Більше того: вказаний громадянин свідомо збрехав щодо проведення щеплень своїм тваринам. На даний момент будь-які документи про щеплення собак громадянина ОСОБА_2, відсутні. А отже, досі існує загроза здоров'ю позивача після отриманих укусів, оскільки невідомо, чи не були його собаки хворими на сказ або інші хвороби. Ці дії гр. ОСОБА_2 позивач сприймає як такі, що становлять безпосередню загрозу її здоров'ю та життю.

Вважає, що відповідач повинен відшкодувати завдану фізичну та моральну шкоду, яка полягає в тому, що після нападу собаки, а також і в процесі лікування ОСОБА_1 відчувала сильний фізичний біль, тривалий час не мала можливості вести звичний спосіб життя, змушена була терпіти фізичний біль, не могла працювати і вести домашнє господарство у звичайному ритмі.

Загалом, за весь час із дати нападу собак гр. ОСОБА_2, останньою були понесені матеріальні витрати на лікування та придбання лікарських засобів на загальну суму 831,78 грн., що підтверджено копіями чеків, та недоотримано дохід за час перебування на листку непрацездатності з 11.09.2017р. по 15.09.2017р. в сумі 312,50 грн., що підтверджено довідкою з основного місця роботи.

Окрім матеріальної шкоди позивачу було завдано і моральну шкоду неправомірними діями ОСОБА_2, оскільки вона зазнала фізичного болю, було завдано тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоров`я.

Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10 000,00 грн.

Прохала стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 1144,28 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., а всього 11 144,28 грн.

Стягнути повністю з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору.

В подальшому позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме прохала у зв'язку з триваючим лікуванням яке потребує додаткових матеріальних витрат збільшити ціну позову на 1484,75 грн. та загалом рахувати ціну позову у розмірі 12629,03 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з?явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов пітримали та прохал його задовільнити, не заперечили проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи, про що маються докази в матеріалах справи.

Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає що позов підлягає до задоволення

Так, судом встановлено, що позивач 10 вересня 2017 року разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 перебувала в гостях у матері позивачки-ОСОБА_4, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Близько 21год.10хв., 10 вересня 2017 року вона та її чоловік вийшли від її матері та пішли по провулку Фурманова в напрямку зупинки "Геофізика". Але на шляху з двору, де розташований будинок АДРЕСА_2, на позивача з чоловіком вискочило дві мисливські собаки середнього розміру без повідка, ошийника та намордника, і агресивно накинулися на них, хоча вони не вчиняли жодних дій, які б могли їх спровокувати. Один собака глибоко вкусив позивача за гомілку правої ноги, інший - за кисть лівої .

За вказаною адресою (АДРЕСА_2) мешкає гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 04.03.1996р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1. Мисливські собаки, які покусали позивача, належать йому. Замість того, щоб відігнати собак та викликати швидку медичну допомогу, ОСОБА_2, а також інші особи, які в цей час перебували у нього в гостях, накинулися на позивача та її чоловіка з нецензурною лайкою та погрозами, а також нанесли їм побої. На сьогодні за вказаними фактами відкриті два кримінальні провадження.

Зранку 11 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до травмпункту 1-ї міської клінічної лікарні та зафіксувала завдані собаками ОСОБА_2 укуси. Зокрема, довідкою травмпункту № 16126 від 11.09.2017р. у останньої встановлені наступні травми: вкушена травма правої гомілки, множинні вкушені зсадна лівої кисті. Про вказаний факт було зроблено запис до журналу реєстрації амбулаторних хворих травмпункту. За результатом огляду було призначено лікування та надано листок непрацездатності серія АДН № 573371 терміном на 5 робочих днів: з 11.09.2017р. по 15.09.2017р. включно. Лікарняний лист видано за діагнозом S81.9 (відкрита рана гомілки).

Фактично п'ять днів, замість виконувати роботу за своєю посадою, ОСОБА_1 змушена була придбавати вартісні ліки, робити рентгенографію травм, регулярно відвідувати хірурга, робити позапланове щеплення від правця, промивати та перев'язувати свої рани. На руці та нозі утворилися гематоми, робочі функції лівої кисті були порушені: рука набрякла, пальці не рухалися, як раніше. Крім того, у зв'язку з перебуванням на листку непрацездатності, позивач недоотримала дохід за основним місцем роботи, а саме: у разі, якби вона працювала у вказані дні з 11.09.2017р. по 15.09.2017р., її дохід за виключенням податків склав би 758,99 грн., а вона, натомість, за час перебування на лікарняному отримала 446,49 грн. Недоотриманий дохід склав 312,50 грн.

За порушення правил тримання тварин Постановою Полтавського районного суду Полтавської області по справі №545/2879/17 від 18 жовтня 2017 року гр. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.2 КУАП. На нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн. на користь держави з конфіскацією тварини. В порядку ч.3 ст.61 ЦПК України судовим рішенням встановлено, що "...ОСОБА_2 10.09.2017р. о 22-00 год. в АДРЕСА_2 порушив правила тримання тварин, а саме - собак, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людини, а саме ОСОБА_1...". Таким чином, судом прямо встановлено, що саме ОСОБА_2 своїми діями по порушенню правил тримання тварин спричинив шкоду моєму здоров'ю.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 пройшла курс призначеного їй лікування, повного одужання від укусів собак гр. ОСОБА_2 досі не має. 03.11.2017 року вона змушена була повторно звернутися до хірурга 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави зі скаргами на біль та ущільнення тканин в районі нанесених травм - лівої кисті та правої гомілки. Біль у правій нозі відчутний при ходьбі, а біль у лівій руці заважає їй виконувати роботу за її професією (писати, друкувати, виконувати повсякденну роботу з навантаженням на руку). ОСОБА_1 працює помічником керівника і змушена набирати на клавіатурі великі об'єми тексту, а біль у кисті не дає їй виконувати свої обов'язки на колишньому рівні, та спричиняє щоденні страждання. Крім того, на руці та нозі залишилися сліди від укусів, що створює проблему через їх неестетичний вигляд, та також змушує повертатись до тих подій та морально страждати. За результатами огляду лікар-хірург призначив відповідне лікування.

Крім того, постійно відчуває наслідки психологічної травми від нападу собак гр. ОСОБА_2 Зокрема, переживає постійні тривогу, стрес, безсоння, емоційні перепади, страх того, що може повторитися подібне. Також у неї з'явився страх собак, якого не було раніше. Цей страх фактично обмежив позивача у її діях та вільному пересуванні. Тепер вона боїться ходити до матері і змушена уникати місць, де може зіткнутися з собаками.

Із вказаними симптомами, а також через погіршення стану: нудота, блювота, спазм внутрішніх органів, ОСОБА_1 звернулася 13.09.2017 року до лікаря-невролога. Відповідно до наданого нею консультативного висновку, було встановлено діагноз тривожно-астенічний розлад та приписано заспокійливі ліки.

Прийом призначених ліків не призвів до зникнення симптомів. Стан внаслідок перенесеної психологічної травми не покращився, а навіть погіршився. Зі скаргами на погіршення психоемоційного стану, коливання настрою, тривожні очікування, позивачу довелося 07.11.2017 року звернутися за медичною допомогою до сімейного лікаря за адресою проживання. Ним було підтверджено встановлений раніше діагноз тривожно-астенічний розлад, та видано направлення для повторного огляду у лікаря-невропатолога.

08.11.2017 року лікар-невропатолог, на підставі проведеного огляду встановила остаточний діагноз: "Вегето-судинна дистонія за гіпертонічним типом внаслідок перенесеного стресу 10.09.2017 року з тривожно-астенічним розладом", а також призначила лікування. Вказаний діагноз було встановлено вперше в житті, і він став прямим наслідком нападу на позивача собак гр. ОСОБА_2 У зв'язку з цим ОСОБА_1 розцінює дії гр. ОСОБА_2 по порушенню правил тримання тварин як такі, що завдали значної шкоди її здоров'ю.

За весь час, що минув від дати нападу собак, ОСОБА_2 жодного разу не поцікавився станом здоров'я позивача, не запропонував фінансову чи іншу допомогу та не приніс вибачення за свої дії. Більше того, в ході подальшого з'ясування обставин було встановлено, що дії ОСОБА_2 по порушенню правил тримання тварин були злісними та систематичними.

Крім того, із відповіді на звернення позивача до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області з'ясувалися наступні обставини: "...після нанесених покусів собаками, власник собак громадянин ОСОБА_2 до Полтавської районної державної лікарні ветеринарної медицини не звертався...". А також: ,,...Зі слів громадянина ОСОБА_2, стало відомо, що щеплення тваринам проводилось у ветеринарній лікарні Полтавської аграрної академії. Полтавським районним управлінням було направлено запит до навчально-науково-виробничної клініки Полтавської аграрної академії про проведення щеплення проти сказу протягом 2016-2017 року собакам громадянина ОСОБА_2, на що отримали відповідь, що в журналі протиепізоотичних заходів записи про проведення щеплень проти сказу собакам громадянина ОСОБА_2, відсутні..." Таким чином, ОСОБА_2 не вжив жодних заходів щодо доставки собак, які покусали, до ветеринарної клініки для встановлення, чи є вони клінічно здоровими (не дивлячись на видане травмпунктом 1-ї міської клінічної лікарні м. Полтави направлення).

На даний момент будь-які документи про щеплення собак громадянина ОСОБА_2, відсутні. А отже, досі існує загроза здоров'ю позивача після отриманих укусів, оскільки невідомо, чи не були його собаки хворими на сказ або інші хвороби.

Загалом, за весь час із дати нападу собак гр. ОСОБА_2, позивачкою були понесені матеріальні витрати на лікування та придбання лікарських засобів на загальну суму 831,78 грн., що підтверджено копіями чеків, та недоотримано дохід за час перебування на листку непрацездатності з 11.09.2017р. по 15.09.2017р. в сумі 312,50 грн., що підтверджено довідкою з основного місця роботи.

Окрім матеріальної шкоди позивачу було завдано і моральну шкоду неправомірними діями ОСОБА_2, оскільки вона зазнала фізичного болю, було завдано тілесних ушкоджень, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладах охорони здоров`я.

Також на адресу суду надійшли заяви від свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в яких вони підтвердили факти, викладені в позовній заяві.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.22 ЦК України відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

У відповідності до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається зі змісту ст. 1187 ЦК України утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб, відноситься до джерела підвищеної небезпеки.

Згідно п. п. 4,5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. « Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов'язана відшкодувати шкоду. Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб…».

Відповідно до розділу ІІ Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження»ст. 9 «правила утримання собак, котів і хижих тварин громадянами, підприємствами, установами та організаціями» при супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду, без повідків і намордників, а вільний вигул дозволяється лише на ізольованій та добре огородженій території.

Відповідно до норми ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року шкода, заподіяна особі твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК Українимає доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Згідно ч. 1, 2ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

У відповідності дост.180 ЦК України, тварини є особливим об'єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі, тобто собака є майном, об"єктом права власності.

Оскільки відповідач є власником собаки, він повинен слідкувати за нею та відповідати за її дії.

Відповідно до Постанови № 4 від 31.03.1995 року Пленуму Верховного судуУкраїни « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд вважає, що відповідач повинен відшкодувати завдану фізичну та моральну шкоду, яка полягає в тому, що після нападу собаки, а також і в процесі лікування ОСОБА_1 відчувала сильний фізичний біль, тривалий час не мала можливості вести звичний спосіб життя, змушена була терпіти фізичний біль, не могла працювати і вести домашнє господарство у звичайному ритмі а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Завдану моральну шкоду позивачу суд вважає такою, що підлягає до задоволення в розмірі 10 000,00 грн., також підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення матеріальної шкоди позивачу в розмірі 2629грн.03коп.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог, згідно ст. 141 ЦПК України

Керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 141, 258 - 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", ст. ст.22, 23,1166,1167, 1192 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 спричинену матеріальну шкоду в розмірі 2629грн.03коп. та моральну шкоду в розмірі 10000грн.00 коп., а всього 12629грн.03 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі за задоволені позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди 1762грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г.Потетій