Справа № 2-261/2009
Провадження № 4-с/604/9/18
У х в а л а

16 жовтня 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (юридична адреса: 01001 м. Київ, вул. Хрещатик, 8-А, ; адреса для листування: 016010, м. Київ, вул. Прорізна,8, ) на дії державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ КБ «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Хрещатик» ОСОБА_1 звернулися до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП №36510303 щодо скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 27 липня 2018 року.

Скарга мотивована тим, що 11.06.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області ухвалено заочне рішення у справі №2-261/2009 яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат.

02.07.2009 року у вказаній вище справі видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Підволочиському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл.

27.07.2018 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, керуючись п.2, ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу вказано, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення.

Однак, ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» не погоджується з вказаною постановою виходячи з наступного: державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст. 10, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». Так , в постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві не зазначено, повний перелік заходів які здійснено державним виконавцем стосовно розшуку майна боржника та його доходів.

Крім зазначеного державним виконавцем, не направлялися запити з метою виявлення наявності у боржника цінних паперів, вкладів, майна за місцем проживання, іншого рухомого майна. Не направлялися запити щодо виконання постанови про розшук заставного транспортного засобу та ін.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №36510303 від 27.07.2018 року вказано неповні відомості щодо результатів проведеної роботи щодо перевірки майнового стану ОСОБА_4

Тобто, державним виконавцем відділу всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всі виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02.07.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області у справі №2-261/2009 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат.

Згідно ч.5 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Вказану постанову ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» отримав 06.08.2018 року, про що свідчить вхідний штамп ПАТ «КБ»ХРЕЩАТИК» №3974. Тобто, строк на оскарження постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не пропущено.

Крім того зазначає, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ «ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З 12.01.2018 призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_1 уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом, а саме пунктами 3, 5, 7, 8, 9 частини другої статті 37, пунктами 2, 4, 5, 6, 9 частини першої, частиною другою статті 48, статтями 50, 51, 53 Закону та інші повноваження, що виходять з мети та суті Закону, відповідно до розподілу обовязків.

Згідно із частиною третьою статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд).

Таким чином, у відповідності до статті 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набув право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду. Фонд також набув права кредитора на суму сплачених витрат, повязаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» протягом дії тимчасової адміністрації.

Враховуючи вищевикладене представник заявника просить визнати дії головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №36510303 - неправомірними; Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП№36510303 від 27.07.2018 року, відновити виконавче провадження ВП №36510303 з примусового виконання виконавчого листа виданого 02.07.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської обл. №2-261/2009 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат.

В судове засідання представник заявника, будучи повідомленим про дату і час розгляду справи, не зявився, згідно скарги просив справу слухати у його відсутності.

Головний державний виконавець Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням розглянути скаргу без його участі. У поданому письмовому відзиві категорично заперечив проти задоволення скарги, вважає свої дії законними, посилаючись на те, що на виконанні відділу перебувало зведене виконавче провадження № 56246483 від 20.04.2018 року боржником за яким є ОСОБА_4. Вказане виконавче провадження обєднувало 2 виконавчих провадження, а саме: ВП № 36510303 від 26.06.2012 року з примусового виконання - виконавчий лист № 2-261 виданий 02.07.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області про стягнення солідарно в користь ВАТ КБ «Хрещатик» зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором № 14-589-АВ від 16.11.2007 р. станом на 10.06.2009 року в сумі 7092 долари США 99 центів, що еквівалентно 53978 грн. 37 коп., з яких 832,84 долари США або 6338 грн. простроченої плати по кредиту; 6136,20 доларів США, або 46697,10 грн. залишок по кредиту; 29,93 долари США, або 227,37 грн процентів за користування кредитом; а також 635 грн. 80 коп. судових витрат, з яких: 606,89 грн витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; ВП № 55654642 від 21.01.2018 року з примусового виконання: вимога № Ф-1917-17 «У» про сплату боргу (недоїмки) в користь Кременецької ОДПІ ТУ ДФС у Тернопільської області виданої 06 листопада 2017 року ГУ ДФС у Тернопільській області в розмірі 2806,07 грн. В межах вказаного зведеного виконавчого провадження вчинялись наступні виконавчі дії.

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме: ? квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак звернути стягнення на вказане нерухоме майно виявилось неможливим, оскільки воно перебуває в іпотеці за договором іпотеки, іпотекодержателем за яким є ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», код 14305909, м. Київ, вул.. Лєскова, 9.

Згідно інформаційних довідок ДПС від 23.01.2014 року, та 31.04.2014 р. за інформація про рахунки, відкриті на імя боржника у банківських установах, а також про джерела доходів боржника відсутня.

Відповідно до вимог ст.. ст.. 5,11,90 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року 27.05.2014 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника направлено запити до реєструючих установ, а саме:

-ВДАІ у Підволочиському районі;

- Відділ Держземагенства у Підволочиському районі;

- Державну інспекцію сільського господарства у Тернопільській області;

- Підволочиський районний центр зайнятості;

- ТзОВ «Розрахунково-кліринго-консалтингова компанія «АВС- Реєстр»;

- Територіальне управління Держгірпромнагляду у Тернопільській області.

Згідно відповіді від 29.05.2014 року Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.

12 червня 2014 року, керуючись вимогами ст.. ст.. 11,52, 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Відомості про що було внесено в Державний реєстр обтяжень рухомого майна (Витяг № 44441482 від 12.06.2014 року) та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (Витяг № 23219463 від 19.06.2014 року).

10 червня 2014 року державним виконавцем повторно направлено запити в реєструючі установи з метою перевірки майнового стану боржника.

12 червня 2014 року державним виконавцем направлено виклик боржнику з вимогою зявитись до державного виконавця 16.06.2014 року. Однак боржник вказані вимоги не виконав та про причини неявки не повідомив.

Згідно відповіді Підволочиського районного центру зайнятості від 17 червня 2014 року боржник як безробітна особа не зареєстрована.

Згідно відповідей ПФУ та ДПС від 12.06.2014 року та 16.06.2014 року боржник не є отримувачем пенсії та за цивільно-правовими і трудовими договорами не працює, інформація про відкриті на її імя рахунки та про інші джерела одержання доходів відсутня.

18 травня 2015 року, керуючись вимогами ст.. ст.. 5,11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року державним виконавцем направлено запит до державної міграційної служби України у Тернопільській області про те, чи документовано боржника паспортом для виїзду за кордон.

Згідно одержаної відповіді від 01.07.2015 року на вказаний запит боржник документована паспортом для виїзду за кордон ЕЕ103365, виданим 30.05.2008 року. Боржниця з клопотанням щодо виїзду на постійне місце проживання не зверталась.

04 серпня 2015 року державним виконавцем повторно направлено запити в реєструючи установи з метою перевірки майнового стану боржника.

24 вересня 2015 року відділом одержано відповідь Державної інспекції сільського господарства в Тернопільській області згідно якої сільськогосподарська техніка за боржником не зареєстрована.

Згідно відповіді від 06.10.2015 р. ТзОВ «Розрахунково-кліринго- консалтингова компанія «АВС-Реєстр» цінні папери за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Підволочиського районного центру зайнятості від 12 жовтня 2015 року боржник як безробітна не зареєстрована.

Згідно відповідей ПФУ та ДФС від 29.01.2018 року та 30.01.2018 року боржник не є отримувачем пенсії та за цивільно-правовими і трудовими договорами не працює, інформація про відкриті на 'її імя рахунки та про інші джерела одержання доходів відсутня.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в Тернопільській області від 16.03.2018 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Підволочиської районної філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 27.03.2018 року боржник як безробітна не зареєстрована.

Згідно відповіді Управління держпраці у Тернопільській області від 22 березня 2018 року технологічні транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді ТзОВ «Розрахунково-кліринго-консалтингова компанія «АВС-Реєстр» від 20.03.2018 року цінні папери за боржником не зареєстровані.

16 квітня 2018 року виходом державного виконавця по місцю проживання боржника встановлено: на стук дверей ніхто не відкрив, тому провести перевірку майнового стану боржника виявилось не можливим, про що складено акт державного виконавця.

Згідно витягу від 20.04.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта за боржником зареєстроване нерухоме майно, а саме:1/4 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Однак звернути стягнення па вказане нерухоме майно виявилось неможливим, оскільки воно перебуває в іпотеці за договором іпотеки, інотекодержателем за яким є ВАТ «ОСОБА_6 Аваль», код 14305909, м. Київ, вул.. Лєскова, 9.

25 квітня 2018 року державним виконавцем повторно здійснено вихід за місцем проживання боржника. Провести перевірку майнового стану боржника виявилось неможливим, оскільки вхідні двері були зачинені, на стук дверей ніхто не відкрив.

27 квітня 2018 року керуючись ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем направлено запит до Підволочиської територіальної громади про те, чи проживає на її території боржник ОСОБА_4.

Відповідь на вказаний запит на адресу відділу не надійшла.

Із змісту зі. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що виконавчий документ повертається стягувану у випадку якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Враховуючи викладене керуючись вимогами п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 27.07.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, твердження скаржника про те, що : державним виконавцем не направлялися запити з метою виявлення наявності у боржника цінних паперів, вкладів, майна за місцем проживання, іншого рухомого майна, є безпідставними.

Враховуючи викладене, просить у задоволенні скарги ПАТ КБ «Хрещатик» в особі Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Підволочиського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

ОСОБА_4, будучи повідомленою про дату і час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила.

Проаналізувавши скаргу та підстави, наведені у ній, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом встановлено, що 11.06.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської області було ухвалено заочне рішення у справі №2-261/2009 яким задоволено позов Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат. Рішення набрало законної сили.

02.07.2009 року у вказаній вище справі видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Підволочиському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 "Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ «ХРЕЩАТИК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Згідно з даним рішенням розпочато процедуру виведення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК", визначені статтями 37-39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5 строком на один місяць з 05 квітня 2016 р. до 04 травня 2016 р. включно.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ КБ «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

З 12.01.2018 призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами ОСОБА_1 уповноваженою особою Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», визначені Законом, а саме пунктами 3, 5, 7, 8, 9 частини другої статті 37, пунктами 2, 4, 5, 6, 9 частини першої, частиною другою статті 48, статтями 50, 51, 53 Закону та інші повноваження, що виходять з мети та суті Закону, відповідно до розподілу обовязків.

Згідно із частиною третьою статті 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Відповідно до частини 1 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд).

Таким чином, у відповідності до статті 29 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд набув право кредитора банку на всю суму, що підлягає відшкодуванню вкладникам такого банку відповідно до цього Закону на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, а також на суму нарахованого, але не сплаченого регулярного збору до Фонду. Фонд також набув права кредитора на суму сплачених Фондом витрат, повязаних з процедурою виведення неплатоспроможного банку з ринку, а також на суму цільової позики, наданої ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» протягом дії тимчасової адміністрації.

27 липня 2018 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 винесено постанову ВП № 36510303 про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Копія вказаної постанови направлена стягувачу.

Вказану постанову ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» отримав 06.08.2018 року, про що свідчить вхідний штамп ПАТ «КБ»ХРЕЩАТИК» №3974.

Таким чином, строк подання скарги до суду скаржником не пропущено.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Також, п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходи примусового виконання рішень - звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами. Вказані заходи не є виключними, адже державний виконавець має здійснити всі дії для пошуку майна боржника та його доходів з метою повного та фактичного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст.. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016 року ) державний виконавець: - здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку,

встановленому виконавчим документом і цим Законом; - надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; - заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція, яка втратила чинність 05.10.2016 року) Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: - 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно

від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; 4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати

такі приміщення і сховища; 5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в

установленому законодавством порядку; 6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках,

інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також

опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для

перевезення майна; 8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із

заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого

документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання,

про відстрочку та розстрочку виконання рішення; 9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; 10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно

боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про

його привід через органи Національної поліції; 12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних,

юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; 15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи,

особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення,

арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; 16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог

державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам

державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; 18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням

тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; 19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації

виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Згідно п.20 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувану, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Проте, державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо виконання посадових прав та обовязків, передбачених ст. 10, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження». В постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві не зазначено, повний перелік заходів які здійснено державним виконавцем стосовно розшуку майна боржника та його доходів. Тобто, державним виконавцем відділу всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всі виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02.07.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської обл. у справі №2-261/2009 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат.

Так, згідно із змістом оскаржуваної постанови з відповідей реєструючих установ головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 встановлено, що за боржником відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно копій матеріалів виконавчого провадження державний виконавець здійснював заходи, щодо розшуку рухомого і нерухомого майна боржника, отримував відповіді про відсутність даного майна, проте також слід відзначити, що з моменту відкриття виконавчого провадження окрім як подання запитів державним виконавцем жодних реальних дій не вчинялося.

Крім того, державним виконавцем проігноровано статтю 56 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не вжито належним чином заходів щодо арешту та реалізації майна боржника що не підлягає державній реєстрації та може перебувати як у неї так і інших осіб за місцем її проживання (смт. Підволочиськ, вул. Ст. Бандери, 3/25), з подальшим вилученням та передачею його для реалізації (крім майна зазначеного в Додатку до Закону України «Про виконавче провадження», що передбачено статтею 55 Закону України «Про виконавче провадження»). Разом з тим суд не бере до уваги посилання виконавця на те, що 16 та 25 квітня 2018 року ним було здійснено вихід за місцем проживання боржника, однак у звязку з тим вхідні двері були зачинені, на стук дверей ніхто не відкрив, провести перевірку майнового стану боржника виявилось неможливим, оскільки державним виконавцем, на думку суду, не вчинено усіх необхідних та законних дій для входження в житлове приміщення з метою огляду та опису рухомого майна, а обмежились лише формальним відвідуванням у робочий час.

Тобто, головним державним виконавцем Підволочиського районного ВДВС ОСОБА_2, всупереч вимогам ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» вжито не всіх заходів для фактичного виконання рішення суду.

Статтею 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії головного державного виконавця Підволочиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області ОСОБА_2 суперечать нормам чинного законодавства, а тому скаргу в частині визнання дій головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №36510303 - неправомірними; Скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувану ВП№36510303 від 27.07.2018 року,- слід задовольнити у повному обсязі.

Разом з тим у відповідності до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. За вказаних обставин вимога заявника про відновлення виконавчого провадження ВП №36510303 з примусового виконання виконавчого листа виданого 02.07.2009 року Підволочиським районним судом Тернопільської обл. №2-261/2009 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором в розмірі 53 978,37 грн. та 635,80 грн. судових витрат є безпідставною.

Керуючись ст.ст. 260-261, 263, 267, 353-355, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській обл. ОСОБА_2 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП №36510303 - неправомірними;

Скасувати постанову головного державного виконавця Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції у Тернопільській області про повернення виконавчого документа стягувачу ВП№36510303 від 27.07.2018 року.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, без участі яких постановлено дану ухвалу, протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Н.Б.Сташків