Справа № 761/9105/15-ц
Провадження № 4-с/761/73/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Яриновській Є.В.

за участі:

скаржника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Зайця Анатолія Миколайовича, державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича про визнання дій неправомірними; зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

В жовтні 2017р. скаржниця ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою (а.с. 1-7), в якій просила суд:

- визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Зайця А.М. та державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Левіцького Т.К. в рамках виконавчого провадження № 53621283, яка полягає у залишені без розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 05 жовтня 2017р. № 256/17 та у не зверненні до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон боржника - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- зобов'язати заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Зайця А.С. та державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Левіцького Т.К. задовольнити заяву представника ОСОБА_4 подану в рамках виконавчого провадження № 53621283 та звернутися до Голосіївського районного суду м. Києва з поданням про обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон у зв'язку із невиконанням зобов'язань, встановлених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2016р. № 22-ц/796/11764/2016.

Свої вимоги скаржниця обґрунтовувала тим, що у провадженні Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва від 13 березня 2017р. по справі № 761/9105/15-ц.

14 червня 2017р. скаржниця звернулась до державного виконавця Левіцького Т.К. з заявою, в якій просила державного виконавця звернутись до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_4, у зв'язку з невиконанням ним зобов'язань по сплаті аліментів.

Проте на думку сторони скаржника її заява не була розглянута державним виконавцем, а на її звернення, були надані формальні відповіді, що у зв'язку з відсутністю відповідей з Державної міграційної служби та Державної прикордонної служби подальше виконання виконавчого документа буде реалізоване згідно закону України «Про виконавче провадження», а тому скаржниця повторно звернулась 05 жовтня 2017р. з аналогічною заявою про обмеження у праві виїзду боржника за кордон, проте і ця заява не була розглянута.

В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 підтримала в повному обсязі подану скаргу та просила суд її задовольнити, наголошуючи, що по сьогоднішній день рішення суду не виконується, та має місце бездіяльність з боку державного виконавця.

Решта учасників справу в судові засідання не з'являлись, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, поважності причин неявки не повідомили, відзив на скаргу не подавався, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду питання.

Суд, заслухавши пояснення скаржниці, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 червня 2016р. по цивільній справі № 761/9105/15-ц, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги - задоволено. На підставі цього рішення суду підлягає стягненню з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 6000,0 грн. щомісячно і довічно, починаючи з 27 березня 2016р.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2016р. по справі № 761/9105/15-ц, яке набрало законної сили, зазначене рішення суду першої інстанції змінено та визначено розмір аліментів 1200,0 грн. на місяць.

21 березня 2017р. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду.

Судом встановлено, що 14 червня, 05 жовтня 2017р. скаржниця ОСОБА_1 зверталась до державного виконавця Левіцького Т.К. з заявою. в якій просила державного виконавця звернутись до місцевого районного суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_4, оскільки останнім не виконується рішення суду.

03 липня, 22 серпня 2017р. скаржницю було повідомлено державним виконавцем Левіцьким Т.К. та заступником начальника Голосіївського РВДВС м. Києва Зайця А.М., що з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_4, державний виконавець не звертався у зв'язку з відсутністю відповіді з Державної міграційної служби та Державної прикордонної служби.

Звертаючись до суду з вказаною скаргою, заявниця зазначала, що має місце бездіяльність, як державного виконавця, так і посадових осіб виконавчої служби, щодо не розгляду її заяви, як сторони виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме «Інформації з виконавчого провадження 53621283» з відповідного інтернет - ресурсу: https://asvpweb.minjust.gov.ua, державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Левіцьким Т.К. встановлено, що у ОСОБА_4 наявна заборгованість зі сплати аліментів, боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, а тому до боржника встановлено:

- тимчасове обмеження у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №761/9105/15-ц;

- тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №761/9105/15-ц;

- тимчасове обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №761/9105/15-ц;

- тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №761/9105/15-ц;

Крім того, державним виконавцем було накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_4, сума звернення 45290,31 грн., а також винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортний засіб - «Daewoo», модель - «Matiz», рік випуску - 2008, № кузова - НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутня бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Зайця А.М. та державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Левіцького Т.К. в рамках виконавчого провадження № 53621283 щодо не розгляду заяви представника ОСОБА_1 від 05 жовтня 2017р. № 256/17, при цьому судом встановлено, що відносно боржника ОСОБА_4 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон. З урахуванням викладеного суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 10, 13, 18, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України; ст. 6 Конценції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 18, 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -'

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Зайця Анатолія Миколайовича, державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Левіцького Тимофія Костянтиновича про визнання дій неправомірними; зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 16 жовтня 2018р.

Суддя: