Справа № 453/587/17 Головуючий у 1 інстанції: Курницька В.Я.
Провадження № 22-ц/783/4777/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю представника апелянта - Кізими Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській областіна ухвалу Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Кізими Ю.М.,-

в с т а н о в и л а:

Заявник - ОСОБА_3 - звернулась в суд із скаргою, в якій просила визнати дії головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізими Ю.М. щодо повернення виконавчого листа від 16.03.2017 року без прийняття до виконання неправомірними і зобов'язати її прийняти до виконання та виконати рішення суду.

В обгрунтування поданої скарги ОСОБА_3 посилається на те, що головний державний виконавець Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізима Ю.М. 11.05.2017 року своїм рішенням повернула їй виконавчий лист від 16.03.2017 року без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», прийшовши до безпідставного висновку про немайновий характер рішення суду, яке підлягало виконанню, а відтак і про сплату авансового внеску за рішення немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати. На підставі наведеного просить визнати дії головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізими Ю.М., які виявилися у поверненні виконавчого документу від 16.03.2017 року ОСОБА_3 без прийняття до виконання неправомірними, зобов'язати її прийняти виконавчий лист до виконання і виконати рішення суду.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року скаргу ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області - Кізими Ю.М.- задоволено частково.

Постановлено:

-визнати дії головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізими Ю.М., які виявилися у поверненні виконавчого документу (листа) від 16.03.2017 року ОСОБА_3 без прийняття до виконання неправомірними.

-зобов'язати Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кізиму Ю.М. прийняти виконавчий документ (лист) у справі № 453/1294/14-ц від 16.03.2017 року до виконання.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року оскаржив Сколівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв'язку із неправильним застосуванням норм процесуального права, невідповідністю висновків суду матеріалам та фактичним обставинам справи.

Зазначає, що суд першої інстанції в порушення норм ст. ст. 208, 212 - 215 ЦПК України, приписів ЗУ «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» не звернув уваги на вимоги закону, не з»ясував належним чином обставини справи, які мають суттєве значення для вирішення даної скарги, зокрема, дослідивши надані сторонами докази, не надав таким належної оцінки у їх сукупності і взаємозв»язку.

Окрім того, суд першої інстанції всупереч вимогам ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» при обґрунтуванні підстав для задоволення вимог скаржника не врахував вимог ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», згідно якої виконавець зобов»язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень судів у спосіб та в порядку, які встановлені у виконавчому документі, формально підійшов до обов»язку доказування вимог сторонами по справі.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що в мотивувальній частині рішення Сколівського районного суду Львівської області від 16 березня 2017 року чітко встановлено спосіб та порядок його виконання, а саме: зобов»язати ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_3 грошову коменсацію за відхилення від ідеальної частки в розмірі 3276, 00 грн. Рішення суду носить не майновий а зобов»язальний характер, а відтак дії ДВС були законними.

Просить ухвалу Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні вимог скаржника.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта Кізими Ю.М. в підтримання мотивів, викладених в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

В силу положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Встановлено, що 12 грудня 2014 року Сколівський районний суд Львівської області розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі між власниками, яке набрало законної сили 31.01.2017 року. На виконання вказаного рішення 16.03.2017 року Сколівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист, згідно з яким зобов'язано ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за відхилення від ідеальної частки в розмірі 3 276 гривень (а.с. 7).

Встановлено й те, що 10 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа від 16.03.2017 року (а.с. 5). До вказаної заяви долучено оригінал виконавчого листа від 16.03.2017 року разом з іншими необхідними для відкриття провадження документами, в тому числі оригіналом квитанції від 28.04.2017 року про сплату авансового внеску у розмірі 65, 52 гривень (а.с. 8).

У відповідності до повідомлення № 09-3/3095 від 11.05.2017 року, Головний державний виконавець Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кизима Ю.М. повернула виконавчий документ стягувану без прийняття до виконання на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що стягувач не надав підтверджуючих документів про сплату авансового внеску у відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішення немайнового характеру у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно із п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов'язковим.

У відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Як встановлено судом, у відповідності до виконавчого листа у справі № 45/1294/14-ц (№ провадження 2/453/503/14), виданого 16.03.2017 року, його змістом є сплата боржником стягувачеві 3 276 гривень грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки. Таким чином, на переконання суду, характер вказаного рішення є майновим, оскільки зазначення про зобов»язання боржника сплатити конкретну грошову суму унеможливлює віднесення такого рішення до рішень немайнового характеру, вичерпний перелік яких наведений у ст. ст. 63-67 Закону України «Про виконавче провадження», якими регламентовано порядок їх виконання.

Щодо тверджень державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби на немайновий характер рішення, яке підлягало виконанню, зважаючи на формулювання резолютивної частини рішення у виконавчому листі «зобов'язати ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за віхилення від ідеальної частки в розмірі 3 276 гривень», то суд першої інстанції на спростування такого послався на наступне.

Виконання рішень немайнового характеру чітко регламентовано главою VIII Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст.ст. 63-67 вказаного закону. Зокрема, ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Як встановлено судом при розгляді скарги, незважаючи на формулювання резолютивної частини рішення у виконавчому листі «зобов'язати ОСОБА_4 сплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за віхилення від ідеальної частки в розмірі 3 276 гривень», вказане рішення не може вважатися рішенням, за якими боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення в розумінні ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки порядок його виконання, що підтверджено і представником Сколівського районного відділу державної виконавчої служби в судовому засіданні, відрізнятиметься від порядку виконання рішень, про які йдеться у ст. 63 вищевказаного закону. Зокрема, у випадку невиконання рішення боржником спірного рішення особисто, зазначені у виконавчому листі кошти будуть стягнуті з нього у примусовому порядку, в тому числі, шляхом звернення стягнення на майно, в той час як порядок виконання рішень, за якими боржник зобов'язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є іншим, оскільки полягає у вимозі виконати рішення суду, яка у випадку невиконання тягне за собою накладення штрафу та повторну вимогу виконати рішення, а у разі повторного невиконання такого рішення має наслідком надіслання виконавцем органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачених цим законом.

Таким чином, зважаючи на встановлену судом при розгляді скарги неправомірність дій головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кизими Ю.М. щодо повернення виконавчого листа від 16.03.2017 року без прийняття до виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги заявника, викладені ним у скарзі, підлягають чатковому задоволенню, а саме в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кизими Ю.М., які виявилися у поверненні виконавчого документу (листа) від 16.03.2017 року ОСОБА_3 без прийняття до виконання, а також зобов'язання Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кизими Ю.М. прийняти виконавчий документ (лист) у справі № 453/1294/14-ц від 16.03.2017 року до виконання.

В частині відмови у задоволенні скарги ухвала суду першої інстанції не оскаржена і тому у відповідності до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цій частині законність і обгрунтованість такої не перевіряється.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали, дійшов вірного висновку про часткове задоволення скарги.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до приписів ч. 1 п.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за наслідками розгляду скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Оскаржувана ухвала постановлена судом на підставі наявних у справі доказів з додержанням вимог закону.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області- залишити без задоволення.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської областівід 06 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 лютого 2018 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.