ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1014/18 Справа № 201/9347/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О.А. Суддя у 2-й інстанції - Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо винесення додаткових ухвал та роз'яснення ухвал суду від 22 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення заробітної плати, визнання наказу про розірвання трудового договору нікчемним, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо винесення додаткових ухвал та роз'яснення ухвал суду від 22 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна про встановлення факту, що має юридичне значення, стягнення заробітної плати, визнання наказу про розірвання трудового договору нікчемним.

В апеляційний скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідач Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту імені академіка В. Лазаряна надіслав відзив на зазначену вище апеляційну скаргу, в якому вказав про неправомірність вимог апелянта, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржену ухвалу залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. Академіка В. Лазаряна, в якому просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що його трудовий договір з відповідачем з 01.09.2010 року укладено на невизначений строк; стягнути з відповідача на свою користь недонараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 218310,30 грн.; визнати правочин - наказ №106-ос від 16.06.2011 року, виданий Дніпропетровським національним університетом залізничного транспорту ім. Акад. В. Лазаряна, - нікчемним.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2017 року зазначений вище позов залишено без руху (а.с. 3).

19 липня 2017 року позивач звернувся до місцевого суду із заявою, в якій просив задовольнити відвід судді у даній справі №201/9347/17 та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору при подачі його позовної заяви до суду (а.с. 6).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.08.2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по справі відмовлено (а.с. 7).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.08.2017 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору (а.с. 8-9).

Також, ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 22.08.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 - повернуто позивачу (а.с. 11).

07 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду із заявою, в якій просив постановити додаткові ухвали щодо перелічених вище ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2017 року про повернення позовної заяви, про відхилення заяви щодо відводу, про відмову у звільненні від сплати судового збору. Також позивач просив постановити ухвали про роз'яснення перелічених судових рішень (а.с. 14).

Частиною першою ст. 220 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, передбачено перелік умов, за наявності яких, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як роз'яснено пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення", додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Зі змісту ухвал Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.08.2017 року, що перелічені вище, не встановлено наявності умов, передбачених ст. 220 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, а також статтею 270 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, для постановлення додаткових судових рішень.

Також, заява ОСОБА_1, в якій останній просив постановити додаткові ухвали, не зазначено підстав, передбачених ст. 220 ЦПК України, що діяла по 14.12.2017 року, для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 221 ЦПК, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Також, пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення" роз'яснено, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Зміст заяви про роз'яснення ухвал судді місцевого суду зводиться до непогодження заявника із процесуальними рішеннями суду, викладених, зокрема, в ухвалі про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору, а також в ухвалі суду про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід судді у справі.

Заява ОСОБА_1 про роз'яснення ухвал не містить жодного твердження або посилання на незрозумілість чи наявність недоліків, що ускладнюють або можуть ускладнити їх виконання.

Крім того, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 3010.2018 року у даній справі (провадження 22ц/0430/530/2018) ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2017 року про повернення позовної заяви скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо винесення додаткових ухвал та роз'яснення ухвал суду від 22 серпня 2017 року постановлена у відповідності з нормами процесуального закону, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2018 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо винесення додаткових ухвал та роз'яснення ухвал суду від 22 серпня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді