Дата документу 31.10.2018 Справа № 2-347/11
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 2-347/2011 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/25/18 Гончаренко П.П.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2010 року ПАТ «СЕБ Банк» звернулось до суду з позовом, який неодноразово був уточнений, до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту, посилаючись на те, що 10 жовтня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк», та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 594-в/37 під заставу нерухомого майна.

Відповідно до умов договору банк надав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33000 доларів США зі сплатою 13% річних на строк з 10.10.2008 року по 09.10.2015 року, а позичальник прийняв його та зобовязався повернути кредит не пізніше встановленого строку, сплатити проценти, комісійні, можливі неустойки та інші витрати в порядку та на умовах, що передбачені договором.

10 жовтня 2008 року з метою забезпечення виконання зобовязань між банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений договір поруки б/н, на підставі якого поручитель зобовязалась солідарно в повному обсязі відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання зобовязань позичальником за договором кредиту.

Вказує, що відповідач ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання за договором кредиту не виконує належним чином, у звязку з чим виникла заборгованість перед банком, яка станом на 26 вересня 2011 року складає: прострочені нараховані проценти 76715,04 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів і комісії 40221,23 грн.; залишок строкової заборгованості станом на 26.09.2010 року - 150966,88 грн., а всього сума заборгованості складає 267 903,15 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь банку заборгованість в розмірі 267 903,15 грн., державне мито в розмірі 1700 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн.

Заочним рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2011 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «СЕБ Банк» суму заборгованості в розмірі 267 903 грн. 15 коп., суму сплаченого державного мита в розмірі 1700 грн. 00 коп., витрати за ІТЗ судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Посилаючись на неналежне повідомлення про розгляд справи, часткове погашення заборгованості шляхом реалізації предмета іпотеки, стягнення пені за період більше двох років, пропуск строків позовної давності, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до неї.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що зявилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 10 жовтня 2008 року між АБ «Факторіал-Банк» (правонаступником якого є ПАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № 594-в/37 під заставу нерухомого майна про надання у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 33000 доларів США в строк з 10.10.2008 року по 09.10.2015 року.

Кредит надано на споживчі потреби. Складено графік погашення заборгованості за кредитом.

10 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_3 в рахунок забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором було укладено договір поруки б/н, за яким поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання боржником умов щодо сплати суми кредиту, процентів за користування кредитом, комісійних винагород, а також можливих неустойок та інших витрат у розмірі, в строк та на умовах, що передбачені договором кредиту № 594-в/37 від 10.10.2008 року.

Згідно розрахунку заборгованості по договору кредиту № 594-в/37 ОСОБА_4 станом на 26 вересня 2011 року має заборгованість, яка складається з: прострочені нараховані проценти - 9621,13 доларів США або 76 715,04 грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту та несвоєчасну сплату процентів і комісії 40221,23 грн.; залишок строкової заборгованості 18 933,34 доларів США або 150966,88 грн., а всього сума заборгованості складає 267 903,15 грн.

Позивачем на адресу ОСОБА_4 04.02.2009 року, 24.12.2009 року, 31.12.2009 року було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобовязань за кредитним договором, але заборгованість не погашена.

Виходячи з наведеного та вимог статей 526, 527, 554, 625 суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що відповідач жодного разу не отримувала судових повісток є необґрунтованими, оскільки на а.с. 65 міститься повідомлення про отримання нею судової повістки про розгляд справи призначеного на 19 жовтня 2011 року, а тому є безпідставними і доводи щодо неможливості подати заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, у тому числі і стягнення пені, яка значно менша від суми основної заборгованості.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Заочне рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2011 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 01 листопада 2018 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко