Постанова

Іменем України

24 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 389/1189/15-ц

провадження № 61-20413св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна»,

треті особи: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк», Виконавчий комітет Знам'янської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2016 року у складі судді Українського В. В. та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року у складі колегії суддів: Дьомич Л. М., Дуковського О. Л., Єгорової С. М., та ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна»), за участю третьої особи - Виконавчого комітету Знам'янської міської ради, про відшкодування збитків та моральної шкоди за невиконання договору страхування.

Позовна заява мотивована тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 листопада 2014 року, автомобіль HYUNDAI SANTA FE 2.2 D, державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу та застрахований за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», отримав механічні пошкодження.

26 грудня 2014 року ОСОБА_3 отримав відмову страховика у виплаті страхового відшкодування з підстав подання страхувальником неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Позивач вважав відмову відповідача необґрунтованою та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив суд стягнути матеріальний збиток, завданий пошкодження транспортного засобу, у сумі 358 329,83 грн, моральну шкоду у сумі 358 329,83 грн та судові витрати.

Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2015 року до участі у справі залучено публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс Банк) як третю особу.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 матеріальний збиток в розмірі 358 329,00 грн, моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн, вартість проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 3 072,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 5 500,00 грн, всього стягнуто з ПАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 396 901,00 грн.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь держави судовий збір в сумі 3 969,00 грн. В іншій частині відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що факт дорожньо-транспортної пригоди, її обставини, час і місце, учасники, наслідки у вигляді пошкоджень автомобіля встановлені постановою суду про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, яка є чинною, отже, відповідно до статті 61 ЦК України 2004 року не підлягають доказуванню в цій справі. Висновок спеціального інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля Дочірнього підприємства «Центр експертних досліджень» від 12 грудня 2014 року № 175-14 не спростовує висновків зазначеної постанови суду. Суд першої інстанції вирішив, що цей висновок не можна визнати належним об'єктивним доказом у справі, оскільки транспортно-трасологічне дослідження проведене за зверненням відповідача, автомобіль особою, яка проводила це дослідження, не оглядався, пошкодження встановлювались лише за наданими відповідачем фотозображеннями, у висновку наводиться лише припущення щодо можливого механізму дорожньо-транспортної пригоди. Зважаючи на те що пошкоджений автомобіль на час розгляду справи не відремонтований, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначив у сумі 30 000,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 рокурішення суду першої інстанції скасовано. Позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 49 511,21 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» 3 303,00 грн за оплату експертизи.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у цьому випадку хоч і були порушення з боку позивача, пов'язані з намаганням отримати відшкодування за повне відновлення транспортного засобу, хоча обставини свідчать про пошкодження під час пригоди лише передньої частини транспорту, але страховий випадок мав місце, він зафіксований, позивач вчасно повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, є підтвердження, що наслідком пошкодження передньої лівої частини автомобіля, стали події 27 листопада 2014 року. Доказів саме свідомих дій позивача щодо надання неправдивої інформації страховику, відсутні. Тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відшкодування шкоди, завданої саме внаслідок спірних подій, які виникли 27 листопада 2014 року.

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку умовам договору страхування, безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи; суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку є підставою для відмови у здійсненні страхових виплат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що страхувальник виконав усі умови договору страхування, надав необхідні документи, а страховик порушив умови договору та необґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування, позивач не надавав неправдивих відомостей про факт страхового випадку; відповідач не обґрунтував на підставі яких документів проведений розрахунок на суму 49 511,21 грн.

У серпні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення на касаційну скаргу, у яких ОСОБА_3 просить касаційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» залишити без задоволення, скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційну скаргу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» слід задовольнити, а касаційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково з таких підстав.

Добровільне страхування наземного транспортного засобу здійснюється відповідно до вимог ЦК України, Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування наземного транспорту та договору страхування.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Згідно із статтею 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Суд установив, що 07 березня 2013 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 468RNCA130660001, згідно з умовами якого банк надає позичальникові кредит в національній валюті на загальну суму 209 500,00 грн для своєчасної оплати позичальником вартості транспортного засобу за договором купівлі-продажу від 05 березня 2013 року № 0639, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування транспортного засобу, укладення яких здійснюється на підставі і з врахуванням вимог пунктів 6.1.8 та 6.1.9 цього договору. Кредит надається позичальникові строком з 07 березня 2013 року до 07 березня 2020 року.

21 березня 2014 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.081735 транспортного засобу HYUNDAI SANTA Fe 2.2D, державний номерний знак НОМЕР_1, терміном дії з 21 березня 2014 року до 20 березня 2015 року. Пунктом 7.7.1 договору страхування передбачено, що ліміт відшкодування страховика за АВТОКАСКО дорівнює страховій сумі, але не більше ринкової вартості застрахованого транспортного засобу на момент підписання договору страхування. Страхова сума визначена договором в розмірі 195 000,00 грн.

Суд установив, що 27 листопада 2014 року о 18 год. 20 хв. у м. Знам'янка Кіровоградської області на вул. Фрунзе, 58 сталася дорожньо-транспортна пригода, згідно з якою ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки HYUNDAI SANTA FЕ, державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху при виникненні перешкоди не вжив заходів щодо зменшення швидкості руху цього транспортного засобу, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїзної частини з наступним наїздом на перешкоду, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Постановою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 січня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Згідно з довідкою відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Знам'янка та Знам'янського району при УМВС України в Кіровоградській області від 27 листопада 2014 року № 72 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб HYUNDAI SANTA FЕ, державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, а саме: пошкоджено передній бампер, передній капот, лобове скло, передню ліву фару, протитуманні фари, переднє ліве та праве крило, передні дверцята, задню ліву боковину, задню праву боковину, задню ліву блок-фару, задній бампер.

27 листопада 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ СК «ПЗУ Україна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та отримав пам'ятку збитку АС. У заяві зазначив, що транспортний засіб не мав неусунених пошкоджень перед цією подією.

У поясненнях, які відібрав майор міліції Державтоінспекції України в Кіровоградській області ОСОБА_5, позивач зазначав, що 27 листопада 2014 року о 18 год. 20 хв. рухався на власному автомобілі на вул. Фрунзе в напрямку залізничного вокзалу. Швидкість руху становила близько 60 км/год. Щоб уникнути наїзду на тварину, яка вибігла на проїзну частину, позивач був змушений різко змінити напрямок свого руху та повернути вправо, виїхати на прилеглу територію до будинку на вул. Фрунзе, тому що гальмування не дало результату через погодні умови. Виїхавши на прилеглу територію, допустив наїзд на перешкоду (дерево), у зв'язку з чим автомобіль розвернуло.

Відповідно до висновку спеціального інженерно-технічного дослідження механізму утворення пошкоджень автомобіля HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1, від 12 грудня 2014 року № 175-14, складеного спеціалістом Дочірнього підприємства «Центр експертних досліджень» Любарським К. А., комплекс механічних пошкоджень, які зафіксовані у передній частині з лівого боку автомобіля з технічної точки зору не виключають можливість їх утворення внаслідок зіткнення з деревом за обставин, які наведені у поясненнях водія ОСОБА_3 Пошкодження, які зафіксовані в задній частині з лівого боку автомобіля HYUNDAI SANTA FE, державний номерний знак НОМЕР_1, з технічної точки зору не відповідають обставинам, які наведені у поясненнях водія ОСОБА_3, ні за формою зафіксованих пошкоджень порівняно із заявленим об'єктом зіткнення (деревом), ні за напрямком переміщення задньої частини автомобіля стосовно слідо-утворюючого об'єкта на час спричинення пошкоджень в лівій задньобоковій частині автомобіля. Комплекс механічних пошкоджень, які наявні в деталях у передній та задній частинах з лівого боку автомобіля з технічної точки зору не міг утворитися в дорожній обстановці, що зафіксовано в представлених на дослідження матеріалах.

26 грудня 2014 року ПАТ СК «ПЗУ Україна» на адресу ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Правекс Банк» надіслало лист із повідомленням про відмову позивачу у виплаті страхового відшкодування із зазначенням причини - надання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, що випливає з висновку дослідження № 175-14.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 21 жовтня 2015 року № 65 матеріальний збиток, нанесений власнику автомобіля HYUNDAI SANTA FE 2.2 D, державний номерний знак НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 листопада 2014 року, становить 358 329,83 грн.

Згідно з висновком судової транспортно-трасологічної експертизи від 27 грудня 2016 року № 8213/16-52, яка була призначена судом апеляційної інстанції, за обставин, наведених у поясненнях водія ОСОБА_3, могли утворитися лише пошкодження в передній лівій частині автомобіля HYUNDAI SANTA FЕ 2.2 D, державний номерний знак НОМЕР_1. Комплекс механічних пошкоджень у передній та задній частинах з лівого боку автомобіля, з технічної точки зору не міг утворитися в дорожній обстановці, зафіксованій в наданих на дослідження матеріалах.

Також у висновку зазначено, що фотознімки з місця події, долучені до матеріалів справи, які зроблені 04 грудня 2016 року (згідно з метаданими файлів), тобто через 7 днів після настання заявленої пригоди, свідчать про те, що біля будинку № 58 на вул. Фрунзе, де заявлене настання події, відсутні дерева, кущі чи пні, а натомість наявні лише залізобетонні електроопори прямокутного поперечного перерізу, низ яких пофарбований у білий колір. Біля однієї з електроопор наявне скупчення уламків пластмаси різної форми та розмірів. Ділянка між цією та попередньою опорами зображена вкритою слідами коліс транспортних засобів від регулярного (багаторазового) заїзду/виїзду на подвір'я будинку № 58 та сусіднього будинку.

Водночас на схемі дорожньо-транспортної пригоди, складеній співробітниками поліції менше ніж через дві години після заявленого часу події, зафіксовано лише три позиції: 1 - автомобіль HYUNDAI у кінцевому положенні (під кутом до вісі дороги), 2 - місце зіткнення (не вказано, з яким саме об'єктом), 3 - буд. № 58 на вул. Фрунзе. Будь-якої іншої слідової інформації (слідків коліс автомобіля, осипу уламків, бруду, відокремленої деревини, самого дерева або стовпа чи інших перешкод тощо) на схемі не зафіксовано. Також експерт вказав, що заднє ліве крило навколо відсутньої частини фари та на прилеглих ділянках має пошкодження у вигляді подряпин, борозен та вм'ятин металу, утворених у напрямку зліва направо і спереду назад, із розривом металу на одній із ділянок. У вказаних пошкодженнях наявні інтенсивні нашарування сторонньої речовини блакитного кольору.

Зазначені пошкодження в задній лівій частині утворені від дії на цю частину автомобіля по напрямку спереду назад та дещо зліва направо високоміцного слідоутворюючого об'єкта з покриттям синього кольору, з обмеженими по висоті виступаючими частинами, в тому числі гострокутного профілю.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об'єкт страхування або про факт настання страхового випадку.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. У разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) страхове бюро можуть робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Статтею 26 Закону України «Про страхування» визначені підстави для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування, серед яких є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.

За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № АМ.081735 відповідач взяв на себе зобов'язання при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування (пункт 9.5 договору), а страхувальник має право при настанні страхового випадку одержати від страховика страхове відшкодування згідно з умовами договору (пункт 9.1.1).

Згідно з підпунктом 9.4.1 пункту 9.4 договору страхування страховик має право перевірити інформацію, надану страхувальником, а також виконання страхувальником умов договору; з'ясовувати причини, обставини і наслідки страхового випадку, перевіряти всі надані документи (підпункт 9.4.3 пункту 9.4 договору страхування).

Страхувальник зобов'язаний при виникненні події, яка в подальшому може бути кваліфікована як страховий випадок, повідомити страховика та вказати відомості щодо обставин настання страхового випадку, інформації про пошкодження (зовнішніх проявів), місця події (підпункти 11.1.2, 11.1.5 пункту 11.1 договору страхування).

Підпунктом 13.1.3 пункту 13.1 договору страхування встановлено, що страховик вправі відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадку подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про застрахований транспортний засіб та/або про факт настання страхового випадку.

Встановивши, що страхувальник надав страховику неправдиві відомості про факт настання страхового випадку, які полягали у намаганні отримати страхове відшкодування за повне відновлення транспортного засобу, хоча обставини страхового випадку свідчать про пошкодження під час пригоди лише передньої частини транспорту, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про часткове стягнення страхового відшкодування.

Результат системного аналізу договору страхування, Закону України «Про страхування» та статті 991 ЦК України свідчить про те, що законом та договором передбачений захист страховика від недобросовісних страхувальників, який полягає у праві відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування у випадку подання свідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку.

Таким чином, позивач порушив умови договору страхування, а саме підпункти 11.1.2, 11.1.5 пункту 11.1 договору страхування, а тому страховик обґрунтовано відмовив у виплаті страхового відшкодування з урахуванням статті 979 ЦК України та статті 25 Закону України «Про страхування».

Крім того, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що, задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції не надав оцінки договору страхування в сукупності з іншими доказами, не спростував доводів відповідача та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи, що свідчить про порушення норм процесуального права.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому судові рішення підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 травня 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», за участю третіх осіб: публічного акціонерного товариства комерційного банку «Правекс Банк», Виконавчого комітету Знам'янської міської ради, про відшкодування збитків та моральної шкоди за невиконання договору страхування відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька
Судді:А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик