Справа № 559/2743/17
У х в а л а

про повторне залишення позовної заяви без руху

"30" січня 2018 р. м.Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ходак С.К. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно.

11.01.2018 суддею Ралець Р.В. було винесено ухвалу про самовідвід у вищезазначеній справі.

Після повторного автоматизованого розподілу судових справ автоматизованою системою, зазначена справа передана головуючому судді Ходак С.К. 11.01.2018.

Згідно п. 11 Перехідних положень ЦПК України (в ред. Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 ), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається, позовну заяву скеровано на адресу суду 12.12.2017.

Встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам встановленим ЦПК України до набрання чинності ЦПК України в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року (до 15.12.2017 року).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України (в ред. 2004 року) позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, що передбачено також і п. 3 ч. 2 ст. 175 ЦПК України (в ред. 2017 року).

Предметом позовних вимог згідно прохальної частини позовної заяви визначено вимоги:

-про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку № 15 по вул.Л.Українки в с.Варковичі Дубенського району Рівненської області, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений 15.10.2008 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5,р.№3695

-про визнання недійсним іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який посвідчений 12.06.2013 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_6,№2125 в частині купівлі і передачі в іпотеку 1/3 частки вказаного будинку

-про визнанням за позивачем права власності на 1/3 частки будинку № 15 по вул.Л.Українки в с.Варковичі Дубенського району Рівненської області.

Отже, подана позовна заява одночасно містить вимоги немайнового та майнового характеру.

Згідно ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень.

Згідно п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору (що діяла на момент подачі позову до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.). Ставка судового збору за подання до суду фізичною особою заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640 грн.).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 80 ЦПК України (в ред. 2004 року) ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна, що передбачено також і ч. 1 ст. 176 ЦПК України (в ред. 2017 року). Отже, дана позовна заява містить вимоги майнового характеру, отже повинна містити ціну позову, а позивачем не виконано п. 4 ч.2 ст. 119 ЦПК України (в ред. 2004 року), також, ціна позову повинна відповідати вартості майна станом на день подачі позову до суду з підтверджуючими про те доказами.

Отже, позивачем не визначена ціна позову майнового характеру та не сплачений судовий збір у повному обсязі.

На підставі вищенаведеного, 15 січня 2018 року було винесено судом ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надано строк терміном п'ять днів з моменту отримання позивачем ухвали на усунення вищезазначених недоліків.

Згідно поштового повідомлення ОСОБА_1 увалу отримав 23.01.2018.

25.01.2018 до суду надійшла заява ОСОБА_1, на виконання якої він просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище, окрім того зазначає ціну позову 51626 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити, виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI із змінами та доповненнями, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, зазначено, що відповідно до статті 8Закону № 3674-VI та ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Крім цього, законом який регулює питання про сплату судового збору, його розміру, порядок сплати, повернення і звільнення від сплати судового збору є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпаний перелік осіб які звільнені від сплати судового збору, позивач, до кола яких, не входить.

Згідно п.п.3 п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК), Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI"Про судовий збір" (далі-Закон №3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

У позовній заяві зазначено, що позивач на даний час має скрутне матеріальне становище, але не надано доказів майнового стану та доказів про розмір доходів, а тому суд вважає, що клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Щодо визначення ціни позову, щодо вимоги майнового характеру з урахуванням інвентаризаційної вартості, яка визначена в технічній документації(технічному паспорті) від 11.08.2008. Суд вважає, що відомості, щодо інвентаризаційної вартості спірного майна є застарілими, що унеможливлює правильного визначення ціни майнового позову, а звідци і розміру судового збору.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п'ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК (в редакції яка діяла на момент подачі позовної заяви до суду) такий обов'язок покладається на позивача.

Отже, позивачу необхідно долучити до матеріалів справи документ про оцінку спірного майна, яка є актуальною на момент подачі позову до суду, в даному випадку житлового будинку та сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру, виходячи з вартості спірного майна.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що недоліки, визначені в ухвалі суду від 15.01.2018 позивачем не усунуті.

У відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України (в ред. 2004 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ст.185 ЦПК України (в ред. 2017 року), суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України (в ред. 2004 року), ст. ст. 175, 185 ЦПК України (в ред. 2017 року), суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно - відмовити.

Залишити повторно без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, визнання 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно.

Надати позивачу строк, який не може перевищувати п'яти днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- визначити ціну позову за вимогу майнового характеру:

- сплатити судовий збір за позовну вимогу майнового характеру відповідно до визначеної ціни позову.

Роз`яснити позивачу, що в разі виконання у встановлений строк вимог ухвали, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: