Справа №201/8379/17
Провадження №2/200/1603/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

Єлісєєва Т.Ю. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації, -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2017 року в порядку авторозподілу у провадження судді Єлісєєвої Т.Ю. була передана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 червня 2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2017 року дану цивільну справу направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська як найбільш територіально наближеного суду, у зв'язку з неможливістю розподілу цивільної справи після заявлених су4ддями самовідводів.

03.10.2017 року дану справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподілено судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В.

03.10.2017 року у даній справі суддею Женеску Е.В. заявила самовідвід, про що ухвалила ухвалу.

05.10.2017 року дану справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподілено судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцовій Т.В.

09.10.2017 року суддя Шевцова Т.В. прийняла даний позов до свого провадження та призначила справу до розгляду.

13.11.2017 року суддя Шевцова Т.В. заявила самовідвід, про що ухвалила ухвалу.

15.11.2017 року дану справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподілено судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненку І.Ю.

15.11.2017 року суддя Литвиненко І.Ю., за своєю заявою, заявив самовідвід, про що одноособово ухвалив ухвалу.

24.11.2017 року дану справу згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, розподілено судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлеву Д.О.

24.11.2017 року суддя Яковлев Д.О., за своєю заявою, заявив самовідвід, про що одноособово ухвалив ухвалу.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно із ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов'язкові для врахування судами України.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Відповідно до п. 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відчуття упередженості - це формування у судді до тієї чи іншої людини, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об'єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.

Враховуючи, що позовна заява подана з метою захисту прав та інтересів саме ОСОБА_2, де відповідачем є ОСОБА_3, відношення якого до складу суду висловлювалось неодноразово шляхом організації як на подвір'ї Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, так і в приймальні судді Єлісєєвої Т.Ю., мітингів із залученням сторонніх осіб із закликами про притягнення судді Єлісєєвої Т.Ю. до кримінальної відповідальності за начебто відправлення нею незаконного правосуддя, для усунення виникнення у сторін будь-яких сумнівів в об'єктивності та неупередженості судді, можливості скасування рішення з підстав незаконності складу суду, виходячи з морально-етичних міркувань, а також обставин, зазначених у ст.36 ЦПК України, що виключають участь судді в судовому розгляді цивільної справи, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід від участі як головуючого по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Керуючись ст. 36-40, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заявити самовідвід з розгляду цивільної справи ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - СВ Дніпровського відділу поліції ГУ НП в Дніпропетровській області, про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації апарату суду для визначення в автоматизованому порядку судді з розгляду даної справи.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Ю.Єлісєєва