АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/318/17Головуючий у 1-й інстанції Чир П.В.
Провадження № 22-ц/789/779/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" на рішення Борщівського районного суду від 25 травня 2018 року (головуючий суддя Чир П.В., дата виготовлення рішення не вказана) у цивільній справі № 594/318/17 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю "Борщівська аграрна компанія" про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір оренди землі земельної ділянки, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, площею 0,92 га, кадастровий номер :01:001:0334, який 01.06.2015 року уклали між собою ОСОБА_2 та ТОВ «Борщівська аграрна компанія» та визнати поновленим на той самий строк та на таких самих умовах договір оренди земельної ділянки площею 0,92 га, кадастровий номер :01:001:0334 від 10.05.2009 року, який уклали між собою ТОВ «Мрія Центр» та ОСОБА_2, та який 10.12.2009 року був зареєстрований у Борщівському реєстраційному відділі Тернопільської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру».

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 травня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,92 га строком на пять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року. На виконання умов договору оренди, зокрема п.8, яким передбачено порядок поновлення договору оренди на новий строк, 05.03.2014 року та 07.08.2014 року ТОВ «Мрія Центр» направляло ОСОБА_2 листи повідомлення від 04.03.2014 року та від 06.08.2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору оренди на новий строк, додавши до нього проект додаткової угоди, однак, відповіді не отримало. ОСОБА_2 також не направляла ТОВ «Мрія Центр», протягом одного місяця з моменту закінчення договору оренди, будь-яких листів, в тому числі й щодо відмови в поновленні договору оренди. Після закінчення строку договору оренди ТОВ «Мрія Центр» продовжувало користуватися орендованою земельною ділянкою у своїй господарській діяльності, виплатило відповідачу ОСОБА_2 орендну плату за 2015 рік у розмірі 750 кг пшениці. Однак, 01 червня 2015 року ОСОБА_2 було укладено договір оренди належної її земельної ділянки з ТОВ «Борщівська аграрна компанія», який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.07.2015 року.

Посилаючись на вищенаведене, а також те, що між сторонами договору оренди були встановлені всі юридичні факти, які передбачені як ч.ч.1-5, так і ч.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», що в свою чергу свідчить про наявність підстав для поновлення договору оренди на основі переважного права ТОВ «Мрія Центр», позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Борщівського районного суду від 25 травня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Мрія Центр" просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на його незаконність і необґрунтованість, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказує, що у ТОВ "Мрія Центр" є всі необхідні умови для поновлення договору оренди землі на попередніх умовах, виходячи з переважного права, яке передбачено умовами договору та ст. 33 ЗУ Про оренду землі. Не погоджується з висновками суду про те, що лист-повідомлення про намір продовжити договір оренди земельної ділянки повинен направлятись рекомендованим листом, оскільки чинним законодавством це не передбачено. Вважає достатнім доказом письмового повідомлення орендодавця списки надані суду, на відправлення простих відправлень з відбитком поштового штемпеля ПАТ Укрпошта. На його думку, помилковим є висновок суду про те, що надані письмові докази і договір про надання послуг із використання сільськогосподарської техніки від 1 квітня 2015 року, акти виконаних робіт, не підтверджують факту продовження використання спірної земельної ділянки. Звертає увагу на те, що ТОВ "Мрія Центр" запропонувало у надісланому відповідачу проекті додаткової угоди аналогічні умови оренди, а також зазначило в листі-повідомленні, що у разі незгоди останнього із запропонованими умовами оренди, він має право надати прийнятні для нього умови або власний проект додаткової угоди.

Вважає безпідставним взяття судом першої інстанції до уваги на спростування вищевказаних письмових доказів позивача, пояснення представника відповідача щодо неотримання ним листів-повідомлень ТОВ "Мрія Центр", оскільки відповідач з приводу вказаних обставин як свідок не допитувався.

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснення представника позивача, щодо нестабільного адміністративного управління ТОВ "Мрія Центр" з грудня 2014 по травень 2015 року керівництво змінювалось тричі, що не давало можливості оперативно укласти додаткові угоди у строки встановлені чинним законодавством.

Вказує, що ТОВ "Мрія Центр" на весні 2015 року проводило збори жителів села Цигани, на якому попередило про свій намір продовжити договори оренди, що підтверджував свідок в суді першої інстанції.

Звертає увагу на неврахування судом першої інстанції при ухваленні рішення того, що відповідач ОСОБА_2 не заперечувала відносно продовження орендних відносин з ТОВ "Мрія Центр" та обробітку позивачем земельної ділянки, що на думку останнього стверджується відсутністю відповідних повідомлень з її боку та отримання нею у 2015 році орендної плати.

Помилковими вважає також висновок суду, що укладення між сторонами додаткової угоди є необхідною умовою та наслідком підстави поновлення договору.

Зазначає, що судом невірно оцінено факт обробітку земельної ділянки ТОВ "Мрія Центр" у 2015 році.

Суд не взяв до уваги факт не обробітку земельної ділянки ТОВ "Борщівська аграрна компанія" в 2015 році.

Вказує, що судом першої інстанції дана невірна оцінка обов'язку орендодавця письмово повідомити орендаря про відмову в поновленні договору оренди у місячний строк.

ТОВ "Борщівська аграрна компанія" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що позивачем не виконано приписи ч. 2 ст. 33 ЗУ Про оренду землі, на їх думку списки на відправлення простих поштових відправлень по Україні не можуть слугувати доказом належного повідомлення ОСОБА_2 про намір скористатись своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, а також доказом передачі листа оператору поштового звязку, оскільки згідно Правил надання поштового звязку (далі Правила) він не вправі був цього робити.

Недопустимим доказом є самовільно складені списки простих поштових відправлень за кількістю більше 300 листів, з поставленням штемпелю невідомого поштового відділення, яке не мало повноважень на проставлення штемпелю на подібному списку згідно Правил надання послуг поштового зв'язку.

Не відповідає законодавству наявність в цих списках вкладення до простого листа, оскільки вкладення до листа можливе лише при відправленні листа з оголошенню цінністю та з відповідним описом вкладення з обов'язковою перевіркою такого вкладення працівником поштового відділення (п.59, п.61 Правил).

Представником позивача повідомлено, що оригіналів листів-повідомлень немає, що відсутній журнал вихідної кореспонденції, відсутні документи, які підтверджують оплату відправлення простих поштових відправлень від 05.03.2014 та від 07.08.2014 року.

Проведеною перевіркою ПАТ Укрпошта встановлено, що в березні та серпні 2014 року, згруповані поштові відправлення для пересилання (списком) в поступленні до ВПЗ Оришківці ТД ПАТ Укрпошта не значаться

Згідно листа УД ППЗ Укрпошта у ВПЗ Оришківці четвер є вихідним днем, а тому 7 серпня 2014 року був вихідним днем і позивач не міг цього числа відправляти лист. Крім цього, відбитки поштового штемпеля на списках не дають можливості ідентифікувати ВПЗ та особи яка перевіряла списки та проставляла штемпель.

Вказано, що порушення права орендаря на поновлення договору оренди має місце виключно за умови отримання листів-повідомлень про намір реалізувати таке право.

Долучені копії проектів додаткових угод не підписані позивачем, не містять відбитку печатки, а тому направлення не підписаної позивачем додаткової угоди не є пропозицією на її укладення. Позивач не уклав додаткової угоди з ОСОБА_2, а також не виконав вимог закону щодо звернення протягом місяця після спливу строку дії договору до власника землі із пропозицією укласти додаткову угоду, а тому відсутнє переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Зазначено, до доводи апеляційної скарги про користування земельною ділянкою не заслуговують на увагу, оскільки позивач стверджує, що в 2014 році засадив озиму пшеницю а в 2015 році її зібрав. Вказане свідчить виключно про те, що позивач обробляв землю в період дії договору, однак не розрахувавши свою господарську діяльність звільнив земельну ділянку шляхом збирання урожаю тільки в 2015 році.

Крім вказаного, розмір поля TY-8 на якому знаходиться земельна ділянка не відповідає розміру площ землі які позивач начебто обробляв за договором з ТОВ Райз М.

Представник ТОВ «Мрія центр» апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на обставини викладені в ній.

Представник ТОВ "Борщівська аграрна компанія" в судове засідання не прибув, однак надіслав клопотання у якому вказав, про свою обізнаність про час і місце розгляду справи та просив справу розглядати у його відсутності.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлена про розгляд справи у судове засідання не зявилася.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-TР №000522 виданого 05.02.2002 року Циганською сільською Радою народних депутатів, є власником земельної ділянки площею 0,92 га, кадастровий номер :01:001:0334, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області.

10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 0,92 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 10 грудня 2009 року.

Умовами договору (пункт 8) передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно.

01 червня 2015 року між ОСОБА_2 та відповідачем ТОВ «Борщівська аграрна компанія» укладено договір оренди належної ОСОБА_2 земельної ділянки строком на 7 років, державну реєстрацію якого проведено 20 липня 2015 року.

Умовами оспорюваного договору встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі, або в натуральній формі 1000 кг зерна.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав суду доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення. Також, ТзОВ «Мрія Центр» не уклало з орендодавцем обов'язкової додаткової угоди до договору оренди землі і не подало доказів використання земельної ділянки відповідачки після закінчення строку договору оренди землі від 10 травня 2009 року. Тому, безпідставними є доводи позивача про порушення переважного права на укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки ОСОБА_2 на новий строк та визнання цього договору поновленим.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (вирішення питання щодо поновлення договору оренди), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Таким чином реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 ст. 33 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні попереднім орендарем процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такі ж висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16.

Аналогічний висновок зроблений і в постанові ОСОБА_3 Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц.

Судом встановлено, що ТОВ «Мрія Центр» не подало доказів виконання вказаних вимог закону та договору оренди землі від 10.05.2009 р. і дотримання визначеної процедури повідомлення про свій намір реалізувати переважне право на укладення нового договору оренди земельної ділянки із ОСОБА_2

Зокрема, ТОВ «Мрія Центр» не подало доказів того, що воно не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди від 10.05.2009 р. повідомило орендодавця про намір продовжити дію договору оренди.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 78, 79, ч. 1 ст. 80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

В суді першої інстанції представник ТОВ «Мрія Центр» пояснював, що товариство направляло орендодавцю листи-повідомлення з додатковими угодами, у яких повідомило про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк простою кореспонденцією, оригінали цих лисів повідомлень відсутні, оскільки складались в одному примірнику, який направлявся відповідачу, а в позивача залишились скановані копії. З їх змісту вбачається, що вони не реєструвались у вихідній кореспонденції товариства, їм лише присвоювались порядкові номера відповідно до алфавітного списку власників земельних ділянок, номер вихідної кореспонденції на листах відсутній.

Як на доказ підтвердження направлення вказаних листів-повідомлень позивач послався на списки відправлення простих поштових відправлень із ВПЗ Оришківці Гусятинського району від 5 березня №09 (120) та від 7 серпня 2014 року №101-200, у яких зазначено прізвище відповідача та назву документа, що відправлявся (а.с. 52-53). Поштовий штемпель на цих списках розмитий, на ньому відсутнє місцезнаходження поштового відділення та останні цифри, які відображають годину прийняття відправлення на них - 31, що є неможливим.

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про те, що подані позивачем списки відправлення простих поштових відправлень не можуть бути доказом належного повідомлення ОСОБА_2 про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, оскільки вони не підтверджують факт відправлення кореспонденції відповідачу ОСОБА_2

Порядок надання послуг поштового зв'язку встановлено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими визначено порядок відправлення поштової кореспонденції в Україні.

Так, абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником.

Абзацом 25 п.2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Отже, згруповані поштові відправлення це обов'язково зареєстровані відправлення, на які видаються відповідні розрахункові документи та вручаються одержувачу. Крім цього, опис вкладення проводиться лише при відправленні листа з оголошеною цінністю і обовязковою перевіркою такого вкладення працівником поштового відділення.

Однак, позивач зазначив, що 05.03.2014 р. та 07.08.2014 р. відправив прості (не зареєстровані на пошті) поштові відправлення листів повідомлень про намір продовжити дію договору оренди землі, на які складення списку та завірення його підписом працівника поштового зв'язку з відбитком штемпеля не передбачено.

Як вбачається із листа Тернопільської дирекції ПАТ Укрпошта від 5 вересня 2017 року №301-31/1-455, згруповані поштові відправлення для пересилання (списком) у надходженні до відділення поштового зв'язку Оришківці ТД ПАТ Укрпошта за червень та серпень 2014 р. не значаться. Надати інформацію про відправлення за 07 серпня 2014 року четвер неможливо, оскільки цей день у даному відділенні поштового зв'язку був вихідним (а.с. 182).

Інших доказів щодо направлення ОСОБА_2 листів-повідомлень з додатковими угодами позивачем не надано.

За змістом ч. 2 ст. 33 Закону України Про оренду землі встановлено обов'язок орендаря, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця. Тобто, в цьому випадку слід розуміти не тільки направлення, а й отримання орендарем відповідного листа повідомлення, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду України №6-55цс15 від 15 квітня 2015 року, №6-3цс15 від 18 березня 2015 року, №6-10цс15 від 25 лютого 2015 року, №6-219цс14 від 25 лютого 2015 року, №6-531цс15 від 9 вересня 2013 року, №6-70цс15 від 10 червня 2015 року, № 6 2988 цс 15 від 13 квітня 2016 року. У вказаних постановах Верховний Суд України також вказав, що порушення переважного права на поновлення договору оренди землі матиме місце при укладенні орендодавцем договору оренди з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря щодо наміру реалізувати переважне право, а також у разі укладення договору з новим орендарем на тих самих умовах, які були запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права.

Однак, ТзОВ «Мрія Центр» не подало суду не тільки доказів щодо отримання, а й доказів щодо відправлення орендодавцю зазначених листів повідомлень.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо тлумачення районним судом норм ст. 33 ЗУ Про оренду землі та встановлення обставин, які необхідні для поновлення договору оренди землі на підставі переважного права орендаря на власний розсуд.

Відтак, для поновлення договору оренди землі необхідно наявність юридичних фактів в сукупності, зокрема, одним із яких є повідомлення орендодавця до закінчення строку дії договору в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, а тому продовження користування орендованою земельною ділянкою орендарем і відсутність повідомлення орендодавцем орендаря про відмову у поновленні договору оренди не свідчить про наявність у позивача правових підстав для продовження користування і є недостатніми обставинами для визнання договору поновленим.

Посилання в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду України №6-3цс15 від 18 березня 2015 року, в якій апелянт вказує, що Верховний Суд України підтвердив відсутність законодавчої необхідності направляти лист-повідомлення з проектом додаткової угоди рекомендованим листом, не заслуговують уваги суду, оскільки у цій постанові Верховний Суд навпаки, звернув увагу судів на те, що порушення переважного права орендаря матиме місце у разі укладення договору оренди з новим орендарем лише при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір поновити договір оренди.

Оскільки орендар не повідомив ОСОБА_2 про намір продовження договірних відносин, як це передбачено в п. 8 договору оренди і не звернувся до суду по закінченню місячного строку за захистом свого права на укладення додаткової угоди на умовах, які викладені в тексті вказаної угоди, то власник землі вправі розпоряджатись на свій розсуд вказаною земельною ділянкою.

Отже, відповідач ОСОБА_2 на час укладення оспорюваного договору оренди землі мала правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений нею з ТзОВ «Мрія Центр» є припиненим з 10 грудня 2014 року у зв'язку із закінченням строку його дії, оскільки позивач не скористався переважним правом на поновлення договору оренди землі в порядку, який визначено договором та уточнено новою редакцією ст. 33 ЗУ Про оренду землі.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не відповідає постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 р. у справі № 6-2540цс16, оскільки у цій справі судом встановлено інші обставини. У вказаній справі було встановлено факт продовження користування позивачем орендованою земельною ділянкою відповідача та належного повідомлення орендодавця про наміри поновлення договору оренди землі з додатковою угодою, однак така обставина не встановлена у даній справі, яка переглядається апеляційним судом.

Доводи апелянта про те, що він продовжував користуватись спірною земельною ділянкою, здійснював її обробіток та виплатив у 2015 році орендну плату, що на його думку дає підстави вважати договір оренди землі поновленим на тих самих умовах, не заслуговують уваги суду, оскільки сам по собі факт продовження користування земельною ділянкою орендарем за умови невиконання ним свого обовязку щодо повідомлення орендодавця про намір скористатись переважним правом на поновлення раніше укладеного договору оренди землі немає жодного правового значення для вирішення даного спору.

Крім того, з поданих позивачем документів вбачається, що пшениця була засіяна в період дії договору в 2014 році, а фактично зібрана в 2015 році, що в свою чергу не підтверджує обробіток ділянки після закінчення строку дії договору, а підтверджує тільки факт звільнення земельної ділянки позивача від раніше засадженої культури фактично приведення ділянки в попередній стан.

Посилання в апеляційній скарзі на невиконання орендодавцем обов'язку надіслати протягом місяця заперечення щодо поновлення договору оренди землі(порушення вимог ч.5. статті 33 Закону України «Про оренду землі») колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ч.6 цієї статті передбачає відповідні правові наслідки у випадку, коли будучи попередньо повідомленим про намір орендаря продовжити договірні відносини, орендодавець не реагує жодним чином на таке повідомлення, не надсилає листи заперечення при тому, що орендар продовжує використовувати земельну ділянку.

Нестабільне адміністративне управління ТОВ Мрія Центр у 2015 р. (з грудня 2014 по травень 2015 р. керівництво змінювалось тричі) про яке зазначає в апеляційній скарзі апелянт не звільняє його від обов'язку виконувати умови договору (п.8) та закону - повідомити про намір скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі.

Критичній оцінці підлягають і доводи апеляційної скарги, що позивачем запропоновано вигідніші умови ніж умови оспорюваного договору, оскільки як встановлено судом додаткова угода не була отримана орендодавцем і відповідно підстав для врахування доводів, які стосуються додаткової угоди у суду немає.

Колегія суддів звертає увагу, що у справі №594/376/17 ОСОБА_3 Верховного Суду зробила правовий висновок в аналогічній справі, в якій брали участь ТОВ Мрія Центр і ТОВ Борщівська аграрна компанія з тим же предметом позову та надано оцінку тим же доказам (в тому числі типовим договорам оренди землі ТОВ Мрія Центр, доказам надсилання орендодавцю повідомлення і додаткової угоди, що і у даній справі. Таким чином ОСОБА_3 Верховного Суду сформувала висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права у аналогічній справі з тими ж сторонами і поданими доказами, тому посилання позивача на рішення Верховного Суду у інших справах, з відмінними обставинами справи колегією суддів оцінюються критично.

Засвідчені нотаріально письмові пояснення ОСОБА_4 про те, що на зборах жителів с.Цигани весною 2015 року він оголосив про намір ТОВ Мрія Центр продовжити відносини оренди землі, оцінюються критично з наступних підстав:

-строк дії договору оренди землі закінчився 10 грудня 2014 року, а збори були проведені весною 2015 року;

-відсутні жодні докази того, що орендодавець був присутній на даних зборах;

-законом передбачена виключна процедура повідомлення орендодавця про намір продовження договору оренди землі і в ній відсутні посилання на те, що орендодавця можна повідомляти шляхом проведення зборів орендодавців чи у інший не передбачений законом спосіб, при цьому не укладаючи додаткових угод, не фіксуючи явку орендодавців та їх позицію щодо цього питання;

- покази свідка у даній справі є недопустимим доказом в розумінні ч.2 ст. 78 ЦПК України, оскільки не несуть інформації щодо предмета спору, яку суд може вважати беззаперечним доказом.

Критичній оцінці підлягають і доводи апеляційної скарги, що відповідач ОСОБА_5 не була допитана судом першої інстанції в якості свідка, оскільки відповідно до ст. 234 ЦПК України ОСОБА_5 могла бути допитана як свідок тільки за її згодою, а такої згоди вона не надавала. Факт, що ОСОБА_5 не була допитана в суді в якості свідка не звільняє позивача від обов'язку доведення надіслання і отримання відповідачкою ОСОБА_5 повідомлень про намір продовжити договір оренди землі.

З врахуванням того, що переважне право на поновлення договору оренди землі можливе лише за умови дотримання орендарем строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє право, а позивач не надав суду належних та допустимих доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Також місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання договору оренди від 01 червня 2015 року недійсним, оскільки врахував, що підставами для визнання вказаного договору недійсним ТОВ Мрія Центр зазначало саме порушення його переважного права на поновлення договору оренди, яке, як встановлено судом, порушено не було.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п.2 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" відхилити.

Рішення Борщівського районного суду від 25 травня 2018 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 серпня 2018 року.

Головуючий : Ходоровський М.В.

Судді : Бершадська Г.В.

ОСОБА_6