Провадження № 4-с/750/5/18
У Х В А Л А

22 січня 2018 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Карацюба М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

24.11.2017 року скаржник звернувся до суду зі скаргою та просив визнати дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 щодо не надсилання повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачеві не пізніше наступного дня з дня її винесення неправомірними; визнати дії державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання неправомірними; скасувати повідомлення старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 від 07.11.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання; зобов'язати старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 відкрити виконавче провадження за виконавчим листом від 14.04.2016 року по справі № 750/6417/15-ц.

У судове засідання заявник не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, скаргу просив задовольнити.

Старший державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2 подав письмову заяву, в якій просив відмовити в задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи подав заяву, в якій просив відмовити в задоволенні скарги.

Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.

Деснянським районним судом міста Чернігова від 14.04.2016 року видано виконавчий лист по виконанню рішення суду щодо зобовязання стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 11 від 25.07.2007 року в розмірі 917651,13 грн.

Згідно наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 07.11.2017 року старшим державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_4 було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке направлено рекомендованим повідомленням 10.11.2017 року та отримано Банком 13.11.2017 року.

Підставою повернення виконавчого документу державний виконавець зазначив що заявником не внесено авансовий платіж.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно п.8 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 % суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи , інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Стаття 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає правовий статус Фонду, згідно частини 1 якої, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частини 2, 3 вказаної статті визначають, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Пунктами 1, 4, 8 частини 1 ст. 48 вказаного Закону, серед іншого встановлено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку; вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб; здійснює повноваження, що визначені частиною другою статті 37 цього Закону.

Згідно із ч.ч.2, 3 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду вчиняє будь-які дії та приймає рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку та діє від імені банку в межах повноважень Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право: призначати на посаду, звільняти з посади чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їхні службові обов'язки, змінювати розмір оплати праці з додержанням вимог законодавства про працю; здійснювати інші повноваження, встановлені цим Законом, та делеговані їй Фондом.

Пунктом 1 частини 4 цієї ж статті встановлено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» предявляючи виконавчий лист до виконання діяла від імені стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк», який відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» не звільнений від сплати авансового внеску.

Доводи скарги щодо звільнення Фонду від внесення вказаного платежу, як державної установи є безпідставними, оскільки пред'явивши виконавчий лист до виконання щодо стягнення з боржника заборгованості, яка виникла на підставі цивільно-правової угоди, уповноважена особа Фонду діяла від імені сторони такого правочину, не здійснюючи при цьому владних повноважень.

Крім того, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою, але державні установи не є державними органами, оскільки не мають державно-владних повноважень, тобто не є носіями державної влади, що є основною ознакою державних органів.

Зазначений висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у справі №6-1521цс15 від 07 жовтня 2015 року, згідно якої уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб діючи від імені сторони правочину не здійснює владних повноважень.

Враховуючи наведене, підстав для звільнення Фонду від сплати авансового внеску за виконання рішення суду згідно зі ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" немає, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Разом з тим, порушення державним виконавцем строків направлення повідомлення не порушило права заявника на оскарження повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу та визнання дій державного виконавця щодо винесення повідомлення неправомірними.

Керуючись ст.ст. 353, 447, 450, 451 ЦПК України, Закону України Про виконавче провадження, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_2, відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти з дня її проголошення.

Суддя Л.В. Карапута