РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2018 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В., за участю представника позивача ОСОБА_1 представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини. Свої вимоги мотивував тим, що він перебував у шлюбі з ОСОБА_5. Від спільного подружнього життя вони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач перешкоджає позивачу бачитись з сином тому просить усунути перешкоди щодо участі у вихованні дитини.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення що відповідають змісту позовних вимог, просить задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання, не зявився проте, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_4 народився 16 березня 2003 року згідно даних свідоцтва про народження серії І-БВ №261971 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Хмельницькому Хмельницького МРУЮ у Хмельницькій області батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 з якою на даний час проживає неповнолітній син.

Згідно з ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч.ч. 1, 2 ст. 159 СК України).

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

В силу ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Позивач, будучи батьком дитини прагне спілкування із ним, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов'язком.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Представником позивача у судовому засіданні не наведено переконливих для суду доказів та аргументів, що мати дитини ОСОБА_5перешкоджає батькові дитини ОСОБА_3 спілкування з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та брати участь у його вихованні та розвитку.

За таких обставин, з'ясувавши повно та всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про не обгрутованість позовних вимог тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд до Апеляційного суду Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду буде складено 02 лютого 2018 року.

Суддя С. Стефанишин