Ухвала

17 жовтня 2018 року

місто Київ

справа № 405/3243/15-ц

провадження № 61-16196св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_3,

заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2017 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Гайсюка О. В., Карпенка О. Л.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у травні 2015 року звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просив визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною та призначити її опікуном.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2016 року заяву задоволено, визнано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, призначено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 опікунами над ОСОБА_6

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 01 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 грудня 2016 року в частині призначення ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, скасовано. У задоволенні подання Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у місті Кіровограді ради про призначення ОСОБА_4 опікуном над ОСОБА_6 відмовлено.

ОСОБА_4, не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції, у березні 2017 року подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_3 подав заяви про залишення касаційної скарги, поданої ОСОБА_4, без розгляду та закриття касаційного провадження з тих підстав, що його мати ОСОБА_6 померла.

Вирішуючи питання за заявою ОСОБА_3 про залишення касаційної скарги ОСОБА_4 без розгляду, Верховним Судом враховано, що заява належним чином не обґрунтована особою, яка її подала, при цьому положеннями ЦПК України не передбачено процесуальної можливості залишення без розгляду касаційної скарги за заявою особи, яка її не подавала.

В обґрунтування заяви про закриття касаційного провадження ОСОБА_3 посилається на те, що оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва, касаційне провадження підлягає закриттю на підставі статті 255 ЦПК України.

За правилом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Наведене правило процесуального закону регулює питання закриття провадження у справі, проте не стосується касаційного провадження; окрім наведеного, зазначене положення дозволяє судові закрити провадження у справі в разі смерті однієї зі сторін під час розгляду справи у порядку позовного провадження, натомість ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою у порядку окремого провадження, що виключає можливість закриття провадження за наведеними підставами.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність ухвалення судових рішень станом на момент їхнього постановлення. Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення, створило певні правові наслідки для учасників справи та особи, визнаної недієздатною, а тому, події, що настали після набрання ним законної сили, не впливають на його законність і обґрунтованість.

Керуючись статтею 255 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_7 про залишення касаційної скарги без розгляду та закриття касаційного провадження залишити без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді В. О. Кузнєцов

С. О. Погрібний

О. В. Ступак

Г. І. Усик