Єдиний унікальний номер 243/9860/17
Номер провадження 22-ц/4804/116/18
У Х В А Л А

31 жовтня 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Біляєвої О.М., Папоян В.В.,

розглянувши цивільну справу № 243/9860/17 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року (суддя Пронін С.Г.),

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки, посилаючись на те, що до 31 березня 2017 року позивач працював в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», правонаступником якого є акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі», на посаді водія транспортних засобів першого класу у м. Горлівка Донецької області, відповідач продовжував здійснення своєї господарської діяльності на непідконтрольній території України, а саме у місті Горлівка Донецької області з залишенням відповідної частини працівників для нормального функціонування підприємства. Відповідач, який звільнив його 31 березня 2017 року за угодою сторін, в порушення норм трудового права не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року, компенсацію за невикористану відпустку, а також не видав йому його трудову книжку. Враховуючи те, що з 15 березня 2017 року на підприємстві виник простій не з вини працівника, оскільки структурні підрозділи підприємства, які знаходились у м.Горлівка, з цього часу було захоплено, тому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 31 березня 2017 року у сумі 6450,42 грн., компенсацію за невикористану відпустку у сумі 4981,44 грн., середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 42515,45 грн.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Встановлено, що Великою Палатою Верховного Суду переглядається судове рішення у подібних правовідносинах - у справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

З огляду на обставини справи №582/1001/15-ц вбачається, що Верховному Суду необхідно вирішити питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України «Про оплату праці», статей 25 та 26 Закону України «Про відпустки», зокрема, шляхом роз'яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов'язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком;

Верховний Суд зазначив, що, враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об'єднаних сил) правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб'єктного складу учасників відносин, а саме фізичної особи, яку звільнено 31 березня 2017 року, та підприємства, яке 15 березня 2017 року припинило діяльність на території проведення антитерористичної операції, а також об'єкта та предмета правового регулювання, а саме характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, а також умов застосування правових норм.

Враховуючи, що у справі №582/1001/15-ц, яка перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду і даної цивільної справи №243/9860/17, тотожні об'єкт та предмет правового регулювання, а також умови застосування правових норм, суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі у відповідності до положень п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 252, 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Провадження у справі № 243/9860/17 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2, на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 липня 2018 року (суддя Пронін С.Г.), зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі №582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Судді І.В. Кішкіна

О.М.Біляєва

В.В.Папоян