Єдиний унікальний номер 234/7061/18 Номер провадження 22-ц/4804/111/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Будулуци М.С.,

суддів: Космачевської Т.В., Санікової О.С.,

за участю секретаря судового засідання: Самойленко Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/7061/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року в (суддя Данелюк О.М., повне судове рішення виготовлено 05 липня 2018 року), -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2.

Свій позов обґрунтувала тим, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, однак проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні.

Відповідач, в порушення вимог ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, маючи можливість її надавати, оскільки отримує допомогу по догляду за непрацездатною особою та додатково щодня має мінливий дохід в розмірі 200 - 500 грн. Син відвідує заняття з вивчення іноземних мов, гімнастичний гурток, що потребує додаткових фінансових витрат від 500 до 1 000 грн., які несе позивач.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, у твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2018 року й до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір у сумі 704 гривень 80 коп.

Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_2 та подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити рішення суду в частині розміру стягнутих аліментів, зменшивши їх розмір до 1 000 грн. на місяць.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що стягнуті за рішенням суду аліменти в розмірі 3 000 грн. на утримання дитини він не має можливості сплачувати, оскільки не працює, з 2014 року доглядає за непрацездатною матірю - ОСОБА_5, 1939 року народження, яка хвора на онкологічне захворювання та є інвалідом першої групи. Увесь час він здійснює догляд за хворою матірю, яка потребує стороннього догляду та медикаментозного лікування.

З липня 2018 року його мати паралізована.

Єдиним прибутком відповідача є отримання ним виплат з Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міською ради за надання соціальних послуг на утримання матері, розмір яких складає близько 600 грн. на місяць.

Через його необізнаність та незнання законів він написав заяву до Краматорського міського суду про те, що він визнає позов в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу відповідача позивач не надала.

В судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції відповідач ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив скаргу задовольнити. Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення зміни в частині розміру стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з наступних підстав.

За приписами ч.ч. 1 - 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом першої інстанції встановлено наступні неоспорені обставини.

Сторони перебувають у шлюбі.

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від матеріального утримання якого відповідач ухиляється.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що ОСОБА_2 будь-яких відомостей про сімейний, матеріальний стан, стан свого здоровя та про будь-які зобовязання іншого характеру суду не надав. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати допомогу своєму неповнолітньому сину та з нього на утримання дитини стягнув аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн. щомісячно.

При вирішенні справи суд посилався на вимоги ст.ст. 180 184, 191 Сімейного кодексу України, які регулюють правовідносини стосовно обовязку батьків утримувати неповнолітніх дітей та визначення розміру аліментів, Конвенцію ООН про права дитини.

Із такими висновками суду щодо розміру стягнення аліментів повністю погодитися не можна, з огляду на наступне.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як вбачається із заяви відповідача ОСОБА_2 від 11 червня 2018 року, заявлений до нього позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини він визнав, просив розглянути справу в його відсутності (а.с. 19).

Судове рішення ухвалено без участі сторін (а.с. 26, 27-28).

Апеляційний суд вважає, що при вирішенні справи, суд неповно зясував фактичні обставини справи, матеріальне становище платника аліментів; наявність у нього непрацездатних батьків та спроможність виплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Так, відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дійшовши висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, суд першої інстанції не встановив матеріальне та сімейне становище відповідача ОСОБА_3 При вирішенні справ суд першої інстанції виходив з того, що відповідач будь-яких відомостей про сімейний, матеріальний стан, стан свого здоровя та про будь-які зобовязання іншого характеру суду не надав. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний надавати допомогу своєму неповнолітньому сину та стягнув з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 грн., щомісячно.

Як вбачається з досліджених апеляційним судом матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5, 1939 року народження, є матірю відповідача, яка на час розгляду справи в суді першої інстанції хворіла на онкологічне захворювання, потребувала догляду сторонніх осіб та симптоматичного лікування за місцем проживання, що не заперечували сторони, та останнє підтверджується письмовими доказами, (а.с. 40 44, 45 59).

відповідач знаходився на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради і отримував виплату за надання соціальних послуг на ОСОБА_5 з 28 листопада 2014 року, щоквартальний розмір якої в середньому складав за 2017 рік 493 грн. 93 коп., а за 2018 рік 605 грн. 33 коп. (а.с. 42, 43, 44).

Згідно трудової книжки ОСОБА_2, відомості про місце його роботи відсутні (а.с. 38 - 39).

Інших доказів про дохід відповідача позивач суду не надала.

За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що з урахуванням матеріального та сімейного становища він не має можливості виплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 3 000 грн., та просив зменшити розмір стягнення аліментів до 1 000 грн., щомісячно, апеляційний суд визнає обґрунтованими.

В судовому засіданні апеляційного суду відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 000 1 500 грн.

Окрім цього, при вирішенні справи апеляційний суд враховує, що на порушення вимог ч.ч. 2, 4 ст. 206 ЦПК України, до ухвалення судового рішення, суд не роз'яснив відповідачу наслідки визнання ним позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Апеляційний суд вважає, що оскільки при ухваленні рішення суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права при визначенні розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на користь позивача, рішення суду першої інстанції слід змінити, зменшивши розмір їх стягнення до 1 500 грн. на місяць.

Відповідно до підпунктів «б» та «в» п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, резолютивна частина постанови суду апеляційної інстанції повинна містити новий розподіл судових витрат, понесених у звязку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, за рішенням суду першої інстанції з відповідача ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. (а.с. 27-28).

Ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року відповідача звільнено від сплати судового збору в сумі 1 057 грн. 20 коп. за подачу ним апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційним судом частково задоволено апеляційну скаргу відповідача, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру стягнутих аліментів, тому з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. за подачу позову ОСОБА_1, тобто пропорційно від задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ухвалою судді Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_2 звільнений від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, а позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подачу позову, то відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подачу апеляційної скарги на рішення суду слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року в частині розміру стягнутих аліментів та розподілу судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), уродженця м. Краматорськ Донецька область, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2), уродженки м. Краматорська Донецької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1 500 (одну тисячу пятсот) гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2018 року й до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), уродженця м. Краматорськ, Донецька область в дохід держави (на р/р 6001 у ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, , код Банку отримувача 899998, отримувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код класифікації доходів бюджету 22030200) судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 05 липня 2018 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя Донецького

апеляційного суду М.С. Будулуца