Провадження 2/712/2523/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2018 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - Романенко В.А.
за участю секретаря - Таран А.І.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 в частці 2/3 та ОСОБА_2 в частці 1/3. 30.08.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений шлюб. 10.03. 2004 року відповідачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 23.11.2015 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідачка по даній адресі не проживає. Вказані обставини підтверджуються актом опитування сусідів складеного начальником дільниці № 1 КП «Соснівська СУБ» Павроз В.К. від 11.09.2018 року. За весь час вони несуть додаткові витрати по утриманню квартири, сплачують кошти за користуванням комунальними послугами за Відовідача. Просять суд визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, що розташований за адресою: АДРЕСА_1
До судового засідання адвокат позивачів ОСОБА_7 надав заяву в якій просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявилася, була повідомлена про день та час розгляду справи.
Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) установив наступне.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.
У звязку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.
Судом встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками 1/3 частини квартири є ОСОБА_2 та 2/3 частини квартири є ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно поквартирної картки в вищезазначеному приміщенні відповідачака ОСОБА_3 зареєстрована за даною адресою.
Згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірваний. Даним рішенням встановлено, що сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, з серпня 2014 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть.
Відповідно до акту опитування сусідів від 11.09.2018 року затвердженим Начальником дільниці № 1 КП «Соснівська СУБ» Павроз В.К., відповідачка за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше рок.
Відповідно до ст. 383 ЦК України зазначено, що власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім»ї.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.
Відповідно абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сімї власника житлового приміщення, до яких, згідно ст. 64 ЖК України відносяться дружина наймача, їх діти, батьки, інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, а також колишні члени сімї власника, мають право користуватися цим жилим приміщенням на рівгі з власником при умові, що вони постійно там проживають і приймають участь у витратах по утриманню житла.
Статтею 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності його без поважних причин понад один рік.
В судовому засіданні не здобуто доказів поважності причин відсутності відповідачки за місцем реєстрації. В даному житловому приміщенні не проживає понад один рік, що підтверджується актом опитування сусідів, витрати по утриманню житла не несе. Не бере участі в ремонту, поліпшенню, догляду майна.
Згідно ст. 317, 319 ЦК України порушуються права позивачки власника майна, на належне володіння, користування та розпорядження її майном.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, 64, 156 ЖК УРСР ст. ст.4, 78, 81, 89, 244, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямзадоволити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим будинком, що розташований за адресою : АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України ).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуючий: Романенко В.А.