Справа № 369/8320/17
Провадження № 2/369/333/18
РІШЕННЯ

Іменем України

09.01.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді: Дубас Т.В.,

при секретарі: Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, мотивуючи останній тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис №18. Позивач являється спадкоємцем ОСОБА_3 за законом першої черги, оскільки є його рідним сином, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 19.11.1951 року.

Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. від 05.07.2017 року №338/02-31 Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк, визначений для прийняття спадщини. Станом на дату видачі постанови нотаріусом зазначено, що під дію положень п.2 ст.1272 ЦК України жоден із спадкоємців не підпадає, а тому не вважається таким, що прийняв спадщину за законом або за заповітом.

У нотаріальну контору з відповідною заявою протягом шести місяців з дня смерті батька Позивач не звертався, оскільки був переконаний, що будучи єдиним спадкоємцем безумовно приймає спадщину після спадкодавця. Крім того, протягом 2014 року Позивач фізично не міг подати зазначену заяву, оскільки за станом здоров'я перебував на стаціонарному лікуванні. Із виписок з медичних карт стаціонарного хворого Позивача вбачається, що з 20.03.2014 року по 05.04.2014 року, з 17.05.2014 року по 15.06.2014 року, з 13.07.2014 року по 01.08.2014 року, з 07.08.2014 року по 05.09.2014 року він перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозами артеріальної гіпертензії ІІ ступеня та виразковою хворобою шлунку. Таким чином, протягом строку, визначеного для прийняття спадщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні, а тому строк прийняття спадщини він пропустив з поважної причини.

Проаналізувавши норми законодавства, Позивач зазначив, що фактично строк прийняття спадщини закінчився 25.08.2006 року, він пропустив строк прийняття спадщини з поважних причин, Відповідачем позовні вимоги визнаються, таке визнання не порушує прав інших осіб, Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого батька, який претендує на спадкове майно.

Тому Позивач просив суд визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті його батька ОСОБА_3, три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

05 вересня 2017 року сільський голова Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області подав до канцелярії Києво-Святошинського районного суду Київської області письмові заперечення на позовну заяву за вх. № 25468, в яких зазначив, що позовні вимоги Позивача безпідставні та незаконні, оскільки після смерті спадкодавця пройшло більше трьох років (три роки чотири місяці дев'ять днів). Вважає, що Позивачем пропущені строки без поважних причин, медичні довідки (виписки із медичної картки амбулаторного хворого), датовані 27.02.2017 року, не можуть свідчити про поважні причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви, так як Позивач міг з 26.02.2014 року по 19.03.2014 року, з 06.04.2014 року по 16.05.2014 року, з 16.06.2014 року по 12.07.2014 року, звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, а також в період з 06.09.2014 року по 05.07.2017 року звернутися до суду з приводу встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідач наполягав на тому, що похилий вік Позивача, наявність хронічних захворювань та перебування на стаціонарному лікуванні не є такими, що позбавляли останнього можливості звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк. А також, що Позивачем не наведено жодного доводу, який би свідчив про об'єктивність, непереборність та істотні труднощі для подання заяви про прийняття спадщини протягом більш ніж трьох років після смерті ОСОБА_3.

Крім того, Відповідач зазначив, що померлий ОСОБА_3 до дня своєї смерті і на день смерті постійно проживав разом однією сім'єю зі своєю онукою ОСОБА_2. З огляду на зазначене сільський голова Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області просив суд відмовити Позивачу в задоволенні заявлених вимог.

05 вересня 2017 року в судовому засіданні до участі у справі у якості третьої особи було залучено ОСОБА_2.

16 листопада 2017 року представником Позивача через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області було подано пояснення щодо заперечень Михайлівсько-Рубежівської сільської ради, зокрема висвітлена її думка щодо необґрунтованості позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом (справа № 369/207/17).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Представник Відповідача та третя особа в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не відомі.

Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), враховуючи при цьому Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи.

Вислухавши думку представника Позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис №18.

Позивач є рідним сином померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 19.11.1951 року.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - повноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори Грисюк О.В. від 05.07.2017 року №338/02-31 Позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_1 було пропущено шестимісячний строк, визначений для прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження поважності причин пропуску встановленого ст. 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини Позивачем надані виписки з медичних карт стаціонарного хворого, відповідно до яких останній з 20.03.2014 року по 05.04.2014 року, з 17.05.2014 року по 15.06.2014 року, з 13.07.2014 року по 01.08.2014 року, з 07.08.2014 року по 05.09.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозами артеріальної гіпертензії II ступеню та виразкової хвороби шлунку.

Проте, наявність вищезазначеної медичної документації не може свідчити про поважні причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви, враховуючи, що Позивач міг з 26.02.2014 року по 19.03.2014 року, з 06.04.2014 року по 16.05.2014 року, з 16.06.2014 року по 12.07.2014 року, звернутися із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, а в подальшому - звернутися до суду з приводу встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, при чому обґрунтовування підстав щодо не звернення у вищезазначений період до відповідних органів ОСОБА_1 та його представником не наведено.

Відповідно до листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Необґрунтованою є практика місцевих судів щодо визнання поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З урахуванням вищевикладеного, суд не вбачає підстав для визначення Позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, що причини пропуску шести місячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини, на строк, що перевищує 3 роки, є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинув значний термін, що перевищує 3 роки.

На підставі ст. ст. 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 та керуючись ст. ст. ст. ст. 12, 13, 76-82, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення суду складено 18 січня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.