Справа № 315/1307/17
Номер провадження № 2-о/315/1/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря - Сухової С.М.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе цивільну справу за заявою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа - Гуляйпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту батьківства за життя,

ВСТАНОВИВ:

07.11.2017 року до суду звернулась ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа - Гуляйпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою про встановлення факту батьківства за життя.

В заяві в обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без укладення шлюбу. За час спільного проживання заявник завагітніла і народила ІНФОРМАЦІЯ_10 року доньку - ОСОБА_4. За вказівкою заявника - матері дитини в свідоцтві про народження дитини у графі «Батько» - органом реєстрації актів цивільного стану був вчинений запис: «ОСОБА_6».

ІНФОРМАЦІЯ_9 року, у віці 35 років, помер співмешканець заявника - ОСОБА_3.

Як зазначила далі заявник, встановлення факту має значення для реалізації її особистих немайнових та майнових прав, зокрема, права на матеріальну допомогу у зв'язку з втратою годувальника. Померлий ОСОБА_3 проживав з заявником однією сім'єю, протягом життя визнав доньку заявника своєю донькою, підтримував її матеріально та морально, брав участь у її вихованні. Для заявника юридичне значення встановлення факту полягає у отриманні права на матеріальну допомогу у зв'язку з втратою годувальника, однак в іншому порядку встановити факт батьківства неможливо.

Прохає встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала, прохала задовольнити, суду пояснила, що з ОСОБА_3 вона познайомилася в 2014 році. З 08.05.2014 року вони стали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 в будинку, який належить матері її співмешканця. Разом вони вели спільне господарство та утримували будинок. В листопаді 2016 році вона завагітніла. Цій обставині ОСОБА_3 дуже зрадів, але на той час він став часто хворіти. В ІНФОРМАЦІЯ_7 року вона потрапила до пологового будинку в м. Пологи Запорізької області, де ІНФОРМАЦІЯ_7 народила дочку ОСОБА_5. В цей час ОСОБА_3 тяжко хворіючи перебував на лікуванні в Гуляйпільській ЦРЛ. Як до народження дитини, так і відразу після її народження вони хотіли укласти шлюб, але стан здоров'я співмешканця стрімко погіршувався, тому їм просто не вистачило часу щоб звернутися з відповідною заявою до РАЦСу. Після пологів вона повернулася до будинку за їх місцем проживання. На час їх виписки, ОСОБА_3 вже перебував в реанімаційному відділені, але все одно він відпросився додому щоб побачити дочку. Він її тримав на руках та піклувався про неї. Через деякий час у нього стан здоров'я погіршився на стільки, що викликали швидку і його відправили до реанімації в м. Запоріжжя, де ІНФОРМАЦІЯ_9 року він помер. Увесь час чоловік хотів звернутися з заявою до РАЦСу щодо визнання батьківства, але не зміг. Коли дитину реєстрували, то вже на той час її батько помер. На цей час, заявник продовжує проживати в будинку співмешканця разом з дитиною, у догляді дитини їй допомагає мати ОСОБА_3, з якою у неї склалися добрі стосунки.

Представник за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала, суду пояснила, що заявник зверталася до Гуляйпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щоб отримати пенсію у зв'язку з втратою годувальника, але їй відмовили, так як не доведено факт батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4. Тому, встановлення такого факту має юридичне значення для заявника. За життя ОСОБА_3 визнав своє батьківство відносно дочки заявника, про що повідомляв як своїм родичам, так і іншим особам. В свідоцтві про народження дитини відомості про її батька внесені за вказівкою матері.

Представник заінтересованої особи Гуляйпільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в судове засідання не з'явились, надали через канцелярію суду 30.11.2017 року та 12.12.2017 року письмові заяви, в яких прохали проводити розгляд справи без їх участі, справу вирішити на розсуд суду (а. с.19, 28).

В силу вимог п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, який набрав чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в дані справі було відкрито 09.11.2017 року, тому її розгляд продовжено згідно положень ЦПК України в редакції Закону № 2147.

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи.

Дослідивши матеріали справи, та надавши їм оцінку, заслухавши учасників процесу, свідків, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п.5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданому 15.09.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 92, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_10 року. В графі «Батько» зазначений ОСОБА_6, в графі «Мати» - ОСОБА_1 (а. с. 10).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 22.08.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22 серпня 2017 року, актовий запис № 273, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 року в м. Запоріжжі, Комунарський район, Запорізької області, помер ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження якого: смт. Залізничне, Гуляйпільського району, Запорізької області (а. с. 9).

Згідно довідки виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області № 4826 від 30.10.2017 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 і має наступний склад сім'ї: донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. 8).

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є матір'ю померлого ОСОБА_3. Вказала на те, що ОСОБА_1 з її сином проживали однією сім'єю в будинку, що належить їй за адресою: АДРЕСА_2. Вели спільне господарство, підтримували стосунки притаманні подружжю. ОСОБА_5 намір укласти шлюб, але через те, що ОСОБА_1 є росіянкою та не мала паспорта, то їм відмовляли в реєстрації шлюбу. В 2016 році ОСОБА_1 завагітніла. ОСОБА_6 дуже зрадів цьому, оскільки пара тривалий час намагалися народити дитину. На час вагітності, її син вже хворів та часто перебував на лікуванні. Паралельно вона допомагала ОСОБА_1 в отриманні нею паспорта, але ця процедура затяглася майже на рік. ІНФОРМАЦІЯ_10 року народилася ОСОБА_4, яку вона рахує своєю онукою, так як син ніколи не заперечував факту свого батьківства, а навпаки дуже хотів цю дитину. Також, вона протягом майже 4 років спілкувалася з сім'єю сина і ставилася до заявника як до невістки. Після народження дитини, її син, з'явився вдома з реанімації Гуляйпільської ЦРЛ, тримав дочку на руках, тішився їй. Чере нетривалий час, його стан здоров'я різки погіршився, тому викликали швидку, яка доправила його до лікарні в м. Запоріжжі, де в реанімаційному відділені ІНФОРМАЦІЯ_9 року він помер. На час реєстрації народження дитини він вже був мертвим. Вона також допомагала в реєстрації дитини, разом з заявником зверталася до Гуляйпільского районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, де зробили запис зі слів матері. Батьком зазначили ОСОБА_8, оскільки заяви від батька не було. На теперішній час, вона проживає разом з заявником і допомагає їй у догляді за дитиною та по господарству, вважаєючи їх своєю сім'єю.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він є сусідом звявника в с. Марфопіль Гуляйпільського району Запорізької області. Пам'ятає як вона стала проживати з ОСОБА_3, з яким він тісно спілкувався. Він допомагав їм у будівництві їх будинку та по господарству. Знав їх як порядну сім'ю, вони підтримували між собою стосунки, які притаманні подружжю. За життя ОСОБА_3 дуже радів, коли дізнався, що його дружина завагітніла, оскільки вони тривалий час не мали дітей. Перед його смертю він бачив дочку та визнав її своєю. Зараз заявник разом з дочкою продовжує проживати у будинку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2. Їм допомагає ОСОБА_7, яка ставиться до дівчинки як до онуки та піклується про неї.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд виходить з такого.

Згідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частина 2 вказаного Закону вказує на те, що заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 СК України, якими, окрім інших осіб, є матір, сама дитина, яка досягла повноліття.

У відповідності ч.1 ст.135 СК України, згідно до якого при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 7 від 15.05.2006 року у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, сама дитина, котра досягла повноліття, які беруть участь як заявники, а інші особи - як заінтересовані особи.

Згідно п. 9 зазначеної Постанови питання щодо походження дитини рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки даний факт підтверджений в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_9, а також письмовими доказами.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя визнавав себе батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Факт встановлення батьківства необхідний заявнику для можливості отримання відповідної допомоги від держави, а тому, у зв'язку з вищенаведеним, заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 12, 13, 209, 259, 263, 264, 265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, заінтересована особа - Гуляйпільське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту батьківства за життя - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 року, відносно його дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженки м. Гуляйполе Гуляйпільського району Запорізької області.

Судові витрати віднести на рахунок заявника.

Повний текст рішення складено 19.01.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Гуляйпільський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. О. Романько