Справа № 177/1822/17
Провадження № 2/177/225/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 січня 2018 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Маракуца І. В.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що ОСОБА_4, не рідному діду позивача, за життя належало домоволодіння та земельна ділянка, розташовані за адресою: вул. Щорса, буд. 9, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область.

20.03.2010 року ОСОБА_4 помер. За життя ОСОБА_4 заповіту не склав та єдиним спадкоємцем за законом після його смерті була рідна баба позивача - ОСОБА_5 дружина померлого, яка на час смерті проживала разом з ним.

03.11.2015 року ОСОБА_5, не оформивши належний чином спадкове майно, померла, за життя вона заповіту не склала.

Спадкоємцем за законом першої черги ОСОБА_5 повинна була бути мати позивача, ОСОБА_6, проте вона померла 22.02.2014 року.

Отже, позивач за правом представлення є спадкоємцем після смерті його рідної баби, ОСОБА_5, яка померла 03.11.2015 року.

Зазначає, що смерть близьких людей, спочатку мами, а потім і бабусі, негативно вплинула на психічний стан позивача, в зв'язку з чим він був змушений лікуватися в Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», а тому не мав можливості вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, в зв'язку з лікуванням, позивач не мав можливості працевлаштуватися та мати постійний дохід, що негативно вплинуло на його матеріальне становище. У нього не було коштів для оформлення прийняття спадщини в установленому законом порядку.

14.08.2017 року позивач звернувся до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_7, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби ОСОБА_5, померлої 03.11.2015 року, однак йому постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, відмовлено, у зв'язку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що позивач з обєктивних причин не зміг вчасно подати заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, тому просить визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2015 року.

Позивач та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, від них на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Проти задоволення позовних вимог не заперечують та при вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 51).

Суд, вислухавши позивача, його представника, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних законних підстав.

Судом встановлено, що 20 березня 2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КИ №337115 виданого виконавчим комітетом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 22,03.2010 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно (а.с. 15,16).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_4 розпорядження з приводу свого майна не здійснив.

Частиною 1 ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 20 березня 2010 року була його дружина ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ №057666 від 19.05.2000 року виданого виконкомом Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с. 12).

03 листопада 2015 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ №658375 від 03.11.2015 року виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14), не оформивши належний чином спадкове майно.

ОСОБА_5 за життя заповіту не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49966373 від 21.11.2017 року (а.с. 36), тому її спадкоємці спадкують після її смерті за законом.

Позивач в позовній заяві вказує на те, що він є спадкоємцем за законом як онук померлої ОСОБА_5 та має право на спадкування відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, у з вязку з чим звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, однак державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори винесено постанову від 14 серпня 2017 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2015 року, у звязку з тим, що спадкоємець пропустив 6-місячний строк подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 17).

Однак, в судовому засіданні з наданих позивачем документів: свідоцтва про народження ОСОБА_1А.(а.с. 8), витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133,135 Сімейного кодексу України, щодо зміни прізвища ОСОБА_8 на ОСОБА_9 (а.с. 9), свідоцтва про смерть ОСОБА_6 (а.с. 10), посвідки про народження ОСОБА_8 (а.с. 11), не встановлено факту родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлою 03 листопада 2015 року ОСОБА_5, , а як наслідок не вбачається і факт виникнення у позивача ОСОБА_1 права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03 листопада 2015 року.

Позивач просить встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2015 року.

Причиною пропуску строку на прийняття спадщини вказує те, що смерть близьких людей негативно вплинула на його психічний стан, в зв'язку з чим він був змушений лікуватися в Комунальному закладі «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР», однак з листа КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради» від 27.12.2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 декілька разів знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «КПНД» ДОР», але в період з 03.11.2015 року по 14.08.2017 року на стаціонарному лікуванні не перебував (а.с. 49). Також посилався на те, що в зв'язку з лікуванням він не мав можливості працевлаштуватися та мати постійний дохід, що негативно вплинуло на його матеріальне становище.

Позивачу було достеменно відомо про смерть ОСОБА_5, померлої 03 листопада 2015 року і він не оспорює цей факт. Строк на прийняття спадщини спадкоємцем сплив 03 травня 2016 року.

Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України встановлено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обставини, на які посилається позивач, такими не є, крім того спростовуються листом КЗ «КПНД» ДОР» (а.с. 49). Поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини позивач не навів.

Жодних доказів на підтвердження існування причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій із прийняття спадщини, позивачем не надано.

Отже, встановивши, що у позивача не виникло право на спадкування за законом, у звязку з відсутністю факту родинних відноси між ним та спадкодавицею, а також те, що будь-яких перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк у позивача не було, а тому і підстави для задоволення позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

Керуючись ст. ст. 1217, 1218, 1220, 1221, 1225, 1261, 1266, 1272 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України:

У Х В А Л И В:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) до Вільненської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (вул. Меліоративана, 1а, с. Вільне, Криворізький район, Дніпропетровська область) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складене 19 січня 2017 року.

Суддя: