АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1424/17Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/61/18 Доповідач - Загорський О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів суду апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Ходоровський М. В., Щавурська Н. Б.,

секретар судового засідання - Панькевич Т.І.

за участі - ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2

ррозглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 609/1424/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2017 року, ухваленого суддею Ящук Т.М., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

25.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Вимоги аргументовано тим, що з 17.09.2005 року позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі із відповідачем ОСОБА_3, який згідно рішення Шумського районного суду від 10.09.2012 року було розірвано.

Від спільного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_4.

Рішенням Шумського районного суду від 21.03.2013 року було стягнуто із відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 по 400 грн. щомісячно, починаючи із 31.10.2012 року до досягнення повноліття дитини.

У зв'язку з погіршенням матеріального становища позивача, збільшенням витрат на утримання дитини порівняно із 2013 роком, недостатністю стягуваних аліментів на придбання продуктів харчування, одягу, взуття дитині, влаштуванням відповідача на роботу за кордоном, позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів на 1/4 частину зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та проводити стягнення до настання повноліття дитини.

Рішенням Шумського суду Тернопільської області від 08.11.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково і змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проводиться на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 21.03.2013 року та стягнуто щомісячно аліменти з гр. ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідно віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до настання повноліття дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач протягом тривалого часу проживає та працює за межами України - у Великобританії та має фінансову можливість надавати своїй дочці належне утримання.

Звертає увагу, що представником відповідача не надано належних доказів про перебування на утриманні відповідача дружини і дитини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і навели доводи аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.

Вказали, що доказів які підтверджують працевлаштування ОСОБА_3 за кордоном і даних про його дохід в них немає, але якщо відповідач працює закордоном то в нього заробіток значно більший ніж в Україні.

ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, однак надіслав заперечення на апеляційну скаргу у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вказав, що в нього на утриманні перебуває неповнолітня дитина, народжена у новому шлюбі, дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною і син дружини від її першого шлюбу, аліменти на утримання якого батько не сплачує.

Згідно ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (995_004), ратифікованої Законом від 17.07.97 N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ), гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, в якій вона є стороною.

Враховуючи вказане, відсутність доказів поважності причин через які учасник справи не може прибути в судове засідання, колегія суддів не вбачає правових підстав для відкладення розгляду справи і вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належно повідомленого учасника справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не має постійного місця роботи, а також, що до складу сім'ї ОСОБА_3 входять : дружина - ОСОБА_5, яка здійснює догляд за дитиною, син дружини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки висновок суду достатньо вмотивований і ґрунтується на матеріалах справи.

Судом встановлено, що Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі із 17.09.2005 року по 10.09.2012 року.

Від спільного шлюбу в них є неповнолітня дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Рішенням Шумського районного суду від 21.03.2013 року було стягнуто із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі по 400 грн. щомісячно, починаючи із 31 жовтня 2012року та до настання повноліття дитини (а.с. 5).

Згідно довідки № 296 від 02.10.2017року, виданою Шумським районним відділом ДВС, виконавчий лист про стягнення аліментів ОСОБА_3 знаходиться в них на виконанні, заборгованості станом на 01.10.2017 року становить 586.90 грн.

Відповідно довідки № 1967, виданої 21.09.2017 року Шумським РЦЗ ОСОБА_1 не зареєстрована в центрі зайнятості, як безробітна (а.с. 8).

Згідно довідки № 2796, від 21.09.2017 року Управління соціального захисту населення Шумської районної державної адміністрації, ОСОБА_1, жителька с. Підгайці Шумського району не перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Шумської РДА та їй відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям" не призначено допомогу, а за іншими видами соціальних допомог та компенсацій вона не зверталась.

До складу сім'ї ОСОБА_3 входять : дружина - ОСОБА_5, яка здійснює догляд за дитиною ,син дружини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 - довідка про склад сім"ї Шумської міської радои Шумського району Текрнопільської області від 07.11.2017 року № 474 (а.с. 19).

Згідно ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції дійшов вірного і обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини і вірно визначився з їх розміром.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегією суддів критично оцінюються доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач протягом тривалого часу проживає та працює за межами України - у Великобританії та має фінансову можливість надавати своїй дочці належне утримання, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано і матеріали справи не містять доказів того, що відповідач протягом тривалого часу проживає та працює за межами України - у Великобританії та має доходи за межами України, про що позивач і її представник вказували і під час розгляду справи апеляційним судом.

Критично оцінюються і доводи апеляційної скарги, що представником відповідача не надано належних доказів про перебування на утриманні відповідача дружини і дитини, оскільки в матеріалах справи знаходиться довідка про склад сім'ї ОСОБА_3 згідно якої до складу сім'ї ОСОБА_3 входять : дружина - ОСОБА_5, яка здійснює догляд за дитиною, син дружини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19).

Вказаній довідці суд першої інстанції надав належну правову оцінку, що підтверджується змістом рішення суду.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_3 вказує, що на його утриманні знаходиться і син його дружини від першого шлюбу ОСОБА_6, оскільки аліменти на його утримання не сплачуються, що не спростовано апелянтом і його представником в ході розгляду справи апеляційним судом.

Вказаний факт підтверджується довідкою Шумського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області №343 від 07.11.2017 року, згідно якої заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_6 становить 6000 грн. станом на 01.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

Враховуючи вказане, матеріали справи, подані докази, колегія суддів приходить до переконання, що рішення постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів суду апеляційної інстанції ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах понесених ними витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 січня 2018 року.

Головуючий

Судді