АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/486/18 Справа № 198/365/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2

на ухвалу Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року

у цивільній справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Фермерське господарство «Зоря»,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року заявник звернуся з вищезазначеною скаргою на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, посилаючись на те, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 знаходиться виконавче провадження № 49702558 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Юрївським районним судом Дніпропетровської області 11 жовтня 2015 року у справі № 198/626/14-ц, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01 лютого 2012 року в розмірі 7 881 062,00 грн. та за договором позики від 01 червня 2012 року в розмірі 11 627 994,00 грн. 27 березня 2017 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Біловола В.О., додавши на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів стягувача копію договору про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Листом від 12.04.2017 року, який був фактично отриманий адвокатом лише 19.05.2017 року, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 відмовила в розгляді скарги з тих підстав, що в документах, доданих ОСОБА_6 на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_3, відсутній ордер адвоката. Заявник вважає бездіяльність ОСОБА_2, яка виразилась у відмові розглядати скаргу представника стягувача, протиправною, оскільки якщо повноваження представника сторони (адвоката) посвідчені копією договору про надання правової допомоги, то вимога про одночасне надання ордеру не відповідає положенням законодавства. На підставі викладеного, заявник просив визнати відмову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 у розгляді по суті скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 протиправною, а бездіяльність незаконною та зобовязати невідкладно розглянути по суті вказану скаргу на бездіяльність державного виконавця Біловола В.О.

Ухвалою Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_4, Фермерське господарство «Зоря» задоволено.

Визнано протиправною відмову начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 у розгляді скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 27.03.2017 року у виконавчому провадженні № 49702558, викладену в листі від 12.04.2017 року № 9348-0-33-17/20.1/4.

Визнано протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 щодо нерозгляду скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 27.03.2017 року у виконавчому провадженні № 49702558.

Зобовязано начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 невідкладно розглянути по суті скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 Михайловичана дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 27.03.2017 року у виконавчому провадженні № 49702558.

В апеляційній скарзі начальник відділу примусового виконання рішень департаменту ДВС посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової про відмову у задоволення скарги на її бездіяльність у повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27 березня 2017 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 звернувся до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5, який здійснює виконавче провадження № 49702558 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Юрївським районним судом Дніпропетровської області 11 жовтня 2015 року у справі № 198/626/14-ц, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики від 01.02.2012 року в розмірі 7 881 062,00 грн. та за договором позики від 01.06.2012 року в розмірі 11 627 994,00 грн. На підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів стягувача ОСОБА_6 додав до скарги копію договору про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 9-17).

Листом від 12.04.2017 року № 9348-0-33-17/20.1/4 начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 відмовила в розгляді скарги тільки з тих підстав, що на підтвердження повноважень представляти інтереси ОСОБА_3 ОСОБА_6 не надано ордер адвоката (а.с. 7-8).

Згідно частини 1 статті 15, частин 1, 4 статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Сторони можуть реалізувати свої права і обовязки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Повноваження адвоката як представника посвідчуються ордером, дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обовязково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій як представника сторони виконавчого провадження. Витяг засвідчується підписами сторін договору.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер письмовий документ, що у випадках, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським обєднанням та повинен містити підпис адвоката.

Системний аналіз вищезазначених норм права дає підстави дійти висновку, що встановлений законом перелік документів, які посвідчують повноваження адвоката, має альтернативний характер. Тобто, законодавець надав адвокату диспозитивний вибір, чим підтвердити свій правовий звязок із клієнтом або ордером, або договором, або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вказані положення нормативно-правових актів не містять імперативної вимоги про одночасне предявлення адвокатом всіх перелічених документів, тому надання одного з них є достатньою підставою для здійснення представницьких повноважень.

Як встановлено судом, представником стягувача адвокатом ОСОБА_6 до скарги на дії державного виконавця додано копію договору про надання правової допомоги. Тому відмова начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_2 в розгляді скарги на дії державного виконавця з підстав відсутності в доданих до скарги документах ордера адвоката є незаконною та такою, що порушує загальні засади виконавчого провадження в частині забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.383, 384,387 ЦПК України, ст.ст.15,16,74 Закону України «Про виконавче провадження», ухвалив судове рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС в своїй апеляційній скарзі посилається на те, що представником ОСОБА_3 ОСОБА_6 пропущено строки оскарження її відмови у розгляді скарги на бездіяльність державного виконавця, та не надано доказів на підтвердження дати отримання відповідного листа про відмову від 12.04.2017 року. Однак такі доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що зазначений лист від 12.04.2017 року був надісланий тільки 04.05.2017 року простою кореспонденцією, а не рекомендованою (а.с.8), що виключає наявність поштового повідомлення з точною датою його отримання. Враховуючи, що факт отримання ОСОБА_6 листа саме 19 травня 2017 року апелянтом не спростовано, заявником дотримано встановлений ст.385 ЦПК України строк на подачу до суду відповідної скарги.

Доводи апеляційної скарги про те, що для посвідчення повноважень адвоката як представника сторони виконавчого провадження подання лише самого договору про правову допому є недостатнім без ордер адвоката, зводяться до субєктивного тлумачення ст.16 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки, в розумінні зазначеної статті, ордер замінює, а не доповнює договір про надання правової допомоги, який є первинним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Юрївського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

ОСОБА_7