ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

м. Харків

Справа № 643/2853/18

Провадження № 22-ц/818/730/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Московського районного суду міста Харкова від 04 червня 2018 року (суддя Горбунова Я.М.), -

встановив:

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 листопада 2010 року у розмірі 117 000 грн.

В обґрунтування посилалося на те, що 24 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н, відповідно до умов якого Банк надав йому кредит у розмірі 11 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Оскільки відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у нього станом на 31 грудня 2017 року утворилася заборгованість у розмірі 117 000 гривень,що складалася з 10 928 грн. 07 коп. заборгованості за кредитом, 106 071 грн. 93 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 04 червня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено у задоволенні позову.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту укладення кредитного договору з ОСОБА_1 та отримання останнім обумовлених кредитним договором грошових коштів.

Не погоджуючись з рішенням суду, Литвиненко О.Л., яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк»), подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 24 листопада 2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 11 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку № НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується Випискою про рух коштів, а наявність заборгованості доведена розрахунком, поданим разом із позовною заявою.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2018 року провадження у справі за апеляційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 04 червня 2018 року відкрито (а.с. 84).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 серпня 2018 року справа № 643/2853/18 призначена до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи (а.с. 88).

У поданих 23 серпня 2018 року до суду запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 посилався на те, що в матеріалах справи відсутній договір про відкриття та обслуговування кредитної картки від 24 листопада 2010 року. Заява про надання банківських послуг від 24 листопада 2010 року містить прохання на відкриття ощадної книжки (депозиту), а не платіжної кредитної картки. До того ж Банк дізнався про порушення своїх прав 30 травня 2014 року, а з позовом звернувся 12 березня 2018 року, тобто з пропуском строків позовної давності.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 16 жовтня 2018 року визначено колегію судів: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Піддубний Р.М., Котелевець А.В.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 24 листопада 2010 року ОСОБА_1 підписав Анкету - Заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої виявив бажання оформити Ощадкнижку (депозит) (а.с. 9).

Обґрунтовуючи позов, Банк посилається на те, що отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується Довідкою про зміну кредитування та обслуговування кредитної карти ОСОБА_1 з картрахунком НОМЕР_1 від 22 березня 2011 року (а.с. 8).

Разом з апеляційною скаргою, Банк подає також Виписку про рух коштів на картрахунку НОМЕР_1 за період з 24 листопада 2010 року по 17 липня 2018 року (а.с. 66-74).

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За положеннями статтей 638, 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі і згоди з усіх істотних умов договору.

Підписана ОСОБА_1 Анкета-заява від 24 листопада 2010 року не містить відомостей про оформлення ним кредитного договору у розмірі і на умовах, обумовлених у позові. Згідно Анкети-заяви відповідач оформив лише Ощадкнижку (депозит), а будь-які докази отримання ним кредитної картки в матеріалах справи відсутні. Надана позивачем довідка про зміну умов кредитування не містить підпису відповідача про отримання кредиту.

Надана позивачем виписка про рух коштів по картрахунку № НОМЕР_1 не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки Анкета-заява підписана ОСОБА_1 24 листопада 2010 року, рух коштів по картрахунку НОМЕР_1 розпочався 23 березня 2011 року. Документів, що підтверджували підписання відповідачем кредитних договорів 23 березня 2011 року, у матеріалах справи немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення ухвалене судом з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу Литвиненко О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Литвиненко Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 04 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і підлягає оскарженню в касаційному порядку у випадках, встановлених частиною третьою статті 389 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 30 жовтня 2018 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний