ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2018 року м. Херсон

справа № 766/13364/18

провадження №22-ц/819/198/18

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Давиденко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 20 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Держави Україна в особі органів судової влади представником якої є Міністерство юстиції України про визнання дій протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив

13 липня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади України Дніпровським районним судом м. Херсона, Апеляційним судом Херсонської області та Вищим спеціалізованим судом України в результаті порушення права на справедливий суд щодо захисту прав споживачів.

20 липня 2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить ухвалу суду скасувати, визначити належну підсудність для розгляду справи та направити матеріали справи до відповідного суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч.1 ст. 26 ЦПК України, якою передбачено визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду. Вважає, що назва його позовної заяви викликає необхідність застосування зазначеної норми процесуального закону. Також посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно замінив відповідача на неналежного, а саме на Міністерство юстиції України, в той час як позовна заява містить визначення відповідача Держава Україна в особи органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції.

Від представника Міністерства юстиції Україні надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міністерства з зазначенням того, що вирішення справи по суті не порушує права та свободи Міністерства юстиції України, не зачипає його інтересів та дії його посадових осіб не оскаржуються.

Заслухавши доповідача, заявника, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої органами судової влади України Дніпровським районним судом м. Херсона, Апеляційним судом Херсонської області та Вищим спеціалізованим судом України в результаті порушення права на справедливий суд щодо захисту його прав споживача, зазначивши відповідача: Держава Україна в особи органів судової влади, представником якої є Міністерство юстиції.

У зазначеному позові відповідно до вимог ч.3 п.10 ст. 175 ЦПК України, позивач підтвердив, що він не подавав до держави України іншого позову з тим самим предметом і з тих самих підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 48 ЦПК України, позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що відповідачем за поданим ним позовом є держава Україна, підсудність визначив за місцем свого проживання, проте вважає, що обґрунтування його позовних вимог щодо відшкодування шкоди, завданої судами, викладення в позові його правових підстав вимагають застосування визначення підсудності саме відповідно до вимог ч.1 ст.26 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції постановленою без повідомлення сторін .

Правила ст. 27 ЦПК України (загальної підсудності) застосовуються у випадках, коли відповідачем у справі є держава.

Відповідно до ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов'язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

За ст. 173 ЦК України у випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад за спеціальними дорученнями можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

Отже, підсудність таких справ визначається за місцезнаходженням органу державної влади до компетенції якого належить здійснення від імені держави певних цивільних прав та обовязків.

Проте ОСОБА_2 не враховано, що перелічені ним судові органи не є відповідачем у справі і не є особою, яка в даному випадку здійснює функції держави щодо відшкодування шкоди, завданої при вирішенні судами цивільних справ та яка має бути визначена як позивачем так і судом при вирішенні справи, а тому норми ч.1 ст. 26 ЦПК України, на які він посилається як на підставу для скасування ухвали суду першої інстанції, застосуванню не підлягають.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 відповідачем визначив державу Україна, доводи його апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції вимог ч.1 ст. 26 ЦПК України є безпідставними, а отже ухвала суду про відкриття провадження у справі порушення правил підсудності, на яке посилається позивач, не містить.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної інстанції про безпідставну заміну судом першої інстанції відповідача, зазначеного позивачем у позовній заяві, а саме: держава Україна в особі органів судової влади представником якої є Міністерство юстиції України, на Міністерство юстиції України. Однак це не впливає на застосування правил визначення підсудності у справі і не є підставою для скасування ухвали про відкриття провадження. Суд першої інстанції не позбавлений можливості виправити допущену ним помилку щодо безпідставної заміни відповідача, а ухвала про відкриття провадження з зазначеної підстави в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, ч.1 п.1 ст. 374, ст.382 ЦПК України, суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст постанови складено 01 листопада 2018 року

Суддя І.В. Склярська