Номер провадження: 22-ц/785/186/18
Головуючий у першій інстанції Виноградова Н. В.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Цюри Т.В.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою через представника ОСОБА_4, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року в частині розподілу судових витрат,

встановила:

У грудні 2015 року ПАТ «ОТП Банк» звернулось до суду з вказаним позовом, просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 718980,14 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року, позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_3 був задоволений. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором №ML-501/015/2006 від 15.02.2006 року в розмірі 718980,14 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 10784,70 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року в частині залишення без змін рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року щодо розподілу судових витрат скасовано, справу в цій частині направлено на розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 грудня 2016 року залишено без змін.

Справа переглядається за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою через представника ОСОБА_4, в частині задоволення позовних вимог ПАТ «ОТП Банк» щодо стягнення з ОСОБА_3 судового збору у розмірі 10784,70 грн.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 247 та ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Стягуючи з ОСОБА_3 судовий збір, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним і документально підтверджених судових витрат у розмірі 10784 грн 70 коп., що складає 1,5% від задоволених позовних вимог згідно ст. 88 ЦПК України. (в редакції Закону, що діяла станом на час розгляду справи судом першої інстанції).

Проте такі висновки є помилковими з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 88 ЦПК України (в редакції Закону, що діяла станом на час розгляду справи судом першої інстанції) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Аналогічна норма міститься в ст. 141 ч. 6 ЦПК України, діючого на час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Разом із тим відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи пожиттєво, що підтверджує копія посвідчення від 17 січня 2003 року серії НОМЕР_1 (а.с.71).

Проте суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, у зв'язку з чим помилково стягнув з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 10784,70 грн.

Враховуючи встановлене судова колегія вважає, що висновки районного суду в частині розподілу судових витрат не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі ст. 376 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову «ОТП Банк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення судових витрат в розмірі 10784,70 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 жовтня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 10784,70 грн. скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення, яким у задоволенні цих вимог позову ПАТ «ОТП Банк» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 25 січня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

О.С.Комлева

Т.В.Цюра