Номер провадження: 22-ц/785/1256/18
Номер справи місцевого суду: 520/5859/17
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2018 року м. Одеса

Справа № 520/5859/17

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.

з участю секретаря судового засідання - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Київського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси про зменшення розміру аліментів, часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам та розстрочення сплати заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Київського районного суду м. Одеси , ухваленого під головуванням судді Луняченка В.О., 12 жовтня 2017 року, в м.Одесі ,-

встановила:

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам та розстрочення сплати заборгованості, і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 03.07.2006 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від всіх видів заробітку щомісячно з 11.04.2006 року до досягнення сином повноліття, на підставі виданого Приморським районним судом м. Одеси виконавчого листа з виконання рішення про стягнення аліментів 20.08.2017 року відкрите виконавче провадження. Позивач посилався на те, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів у нього змінився матеріальний стан, що не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), оскільки у позивача народилась донька ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, крім того у нього на утриманні перебувають його батьки похилого віку.

Позивач остаточно просив суд:

- зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2006 року на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/2 частини на 1/6 частину від усіх видів його заробітку ,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дитиною повноліття,щомісячно;

- звільнити частково ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Приморського районного суду м.Одеси від 03.07.2006 року на утримання сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_1, зменшивши суму заборгованості з 60689,07 грн. на 20 000 грн. ;

- розстрочити сплату на користь ОСОБА_3 заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 36 місяців (а.с.1-5).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, в судовому засіданні погодилась з позовними вимогами щодо зменшення розміру стягуваних аліментів, в іншій частині позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6, 27.09.2003 року, на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2006 року по цивільної справі №2-5888, з ? на ? від усіх видів його заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання чинності даного рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовлено у задоволенні вимог про звільнення частково від сплати заборгованості по аліментам та розстрочення сплати заборгованості (а.с. 63-65).

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2- ОСОБА_5,, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити у повному обсязі (а.с.76-77).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_2, підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду в частині зміни розміру стягнення аліментів відповідачем ОСОБА_3 не оскаржено .

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів, розстрочки сплати заборгованості по сплаті аліментів, суд першої інстанції виходив з безпідставності таких вимог.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, з наступного.

В судовому засіданні колегії суддів Кокідько В.В. пояснив, що з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про зменшення розміру заборгованості по сплаті аліментів він погоджується та просить в цій частині рішення не переглядати. Він не згоден лише в частині відмови у задоволенні його позовних вимог про розстрочку сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 36 місяців, оскільки суд першої інстанції не врахував те, що він одружений має на утриманні малолітню дитину та пристарілих батьків. Хоча він працює ,проте не спроможний погасити заборгованість у повному обсязі одним платежем.

В судовому засіданні колегії суддів відповідач ОСОБА_3 погодилася з рішенням суду першої інстанції ,а апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила залишити без задоволення,оскільки наведені доводи позивачем не є підставою для розстрочки сплати заборгованості по аліментам.

Таким чином, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розстрочку сплати на користь ОСОБА_3 заборгованості по аліментам на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на 36 місяців.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки мають обов"язки щодо виховання та розвитку дитини та, відповідно до частини четвертої цієї статті, батьки зобов"язані поважати дитину. Повага до дитини має базуватися на визнанні незаперечної істини: дитина - це маленька людина, зі своїм внутрішнім світом, своїми уподобаннями, своїми бажаннями та потребами.

За змістом ст. ст. 3, 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1, видане Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси (а.с.11).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.07.2006 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? від всіх видів заробітку щомісячно з 11.04.2006 року до досягнення сином повноліття (а.с.10).

Позивач ОСОБА_2 має окрему сім'ю, проживає окремо, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 вд 17.05.2007 року (а.с.13).

ОСОБА_2 з 01.04.2013 року працює у ТОВ «Українська паперова компанія» на посаді менеджера із збуту та отримує середній заробіток у розмірі 3400 грн., що підтверджується довідкою № 13 від 10.04.2017 року ТОВ «Українська паперова компанія» (а.с.16).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, про зміну розміру стягнення аліментів до 1/4 частини всіх видів його доходу та заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вірно встановив матеріальний стан позивача, наявність у позивача на утриманні малолітньої дитини , що в сукупності є підставою для зміни розміру аліментів , з чим погодилася відповідач і в цій частині рішення не оскаржено.

Стосовно позовних вимог про розстрочку сплати заборгованості по аліментам, слід зазначити наступне.

Згідно ст.197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами.

Відповідно до ч. 2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Батьки позивача є пенсіонерами ,отримують пенсію та відповідно до довідки №2632 від 31.08.2017 року мати позивача ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управління пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсії у розмірі 3779,83 гривень, загалом з березня 2017 року по серпень 2017 року остання отримала 22678,98 гривень, батько позивача ОСОБА_9 перебуває на обліку в Центральному об'єднаному управління пенсійного фонду України в м. Одесі та отримує пенсії у розмірі 2096,33 гривень, загалом з березня 2017 року по серпень 2017 року останній отримав 12577,98 гривень.

Позивач працює, має постійний дохід та відповідно до довідки № 13 від 10.04.2017 про заробітку плату (дохід) ОСОБА_2 працює у ТОВ «Українська паперова компанія» на посаді менеджера із збуту з 01.04.2014 року по теперішній час та загальна сума виплат на руки за період з 01.04.2014 року по 31.03.2017 року становить 61677,96 гривень. Його дружина ОСОБА_10 з 20.06.2017 року перебуває на обліку як безробітна в Суворовському РЦЗ ( Одеський регіон).

Матеріали справи не містять докази наявності у позивача фізичних вад.

Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини позивача, оскільки позивач був належним чином повідомлений про наявність зобов'язань щодо сплати аліментів та жодних дій по їх сплаті ( хоча б часткової ) не здійснював, із повідомленнями про зміну місця роботи або проживання до виконавчої служби не звертався у зв'язку із чим був об'явленим у розшук, а також на протязі всього часу, коле не був працевлаштованим, з відповідними заявами до виконавчої служби ,щодо майнового стану, не звертався.

Суд першої інстанції, вірно відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розстрочку сплати заборгованості по аліментам, оскільки наведені позивачем обставини не є безумовною підставою для розстрочки сплати заборгованості по сплаті аліментів та не є істотними.

Суд першої інстанції, вірно посилався на те, що права дитини є непорушними та не підлягають обмеженню .

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права,які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо ненадання судом першої інстанції належної оцінки наведеним позивачем фактам, оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині, повно, вірно надане правове обґрунтування судового рішення.

Інших доводів, які спростовують законність та обґрунтованість рішення суду, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не наведено.

За таких обставин, відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційна скарга представника ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_2, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції, залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 372,п.1 ч.1 ст.374,375, 381-384,390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5, діючої в інтересах ОСОБА_2залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення , а у разі оголошення вступної та резолютивної частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.02.2018 року.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова