Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №4 м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 12 вересня 2007 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, дітей від цього шлюбу вони не мають. За час перебування у шлюбі не вдалося створити міцну сім'ю, сторони мають різні погляди на життя та несумісні характери, тривалий час проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача .

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачка проти позову заперечувала, посилаючись на те, що між нею та позивачем є спірні майнові питання, які необхідно вирішити , перебуваючи в шлюбі, підтвердила факт припинення подружнього життя з позивачем з вересня 2017 року, заявила про систематичне застосування щодо неї насильницьких дій з боку позивача та його сина.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 12 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1. Від шлюбу дітей не мають.

З пояснень сторін вбачається, що вони припинили подружні відносини у вересні 2017 року через відсутність взаєморозуміння та різні життєві погляди, з того часу відповідачка проживає окремо, реальних спроб до примирення та збереження сім»ї сторони не виявляють. Відповідачка заперечує проти розлучення лише через наявність спору з позивачем щодо спільного майна та боргів.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позиція відповідачки щодо суті спору не може бути причиною для збереження сім'ї. Питання майнового характеру вирішуються сторонами окремо і жодним чином не впливають на вирішення питання про розірвання шлюбу.

Тому, з'ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини їх життя, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і тому шлюб між ними має бути розірвано.

На підставі ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати на користь держави стягуються з відповідачки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 м.АДРЕСА_2/ , зареєстрований 12 вересня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 1377 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя Л. М. Кошель