Справа № 645/3648/17
Провадження № 2-п/645/6/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бабкової Т.В,

при секретарі Кривеженко М.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про повернення боргу,-

встановив:

На підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 978500,00 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 8000,00 грн.

11.12.2017 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року. На обґрунтування заяви посилався на те, що вказане заочне рішення суду від 15.11.2017 року він отримав поштою 28.11.2017 року. Вважає, що рішення є таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки суд розглянув справу за його відсутністю та відсутністю його представника. Крім того, вказує на те, що про призначення справи до розгляду на 15.11.2017р. суд не повідомив його належним чином та у передбачені строки, відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України. Судової повістки про виклик в судове засідання на 15.11.2017 року він не отримував, про дату, час та місце судового засідання не був повідомлений під розписку. Заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Таким чином, суд порушив вимоги процесуального законодавства України, що призвело до порушення його прав та можливості здійснювати захист своїх інтересів. Також, як вбачається з рішення суду, суд не дослідив в судовому засіданні оригінали розписок, які стали підставою для задоволення позовних вимог, тим самим позбавив його можливості надати зазначений доказ, який має суттєве значенні для правильного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засідання підтримали заяву та просили заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Вказували суду на помилковість зазначення у рішенні суду анкетних даних позивача, зокрема, його по-батькові, наявність скриншотів смс-повідомлень телефонної переписки позивача та відповідача, з яких вбачається, що розмір боргових зобовязань ОСОБА_3 є меншим, ніж визначений у рішенні суду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти скасування заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року. Пояснили, що ОСОБА_3 про час та місце проведення судового засідання був обізнаний, особисто отримав судову повістку в суді під розписку, в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, жодного доказу проти предявленого позову не надав.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши мотиви поданої заяви, вважає заяву про перегляд заочного рішення такою, що підлягає не задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріали справи свідчать про те, що на підставі заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 978500,00 грн., а також судовий збір на користь держави в розмірі 8000,00 грн.

11.12.2017 року на адресу суду надійшла заява відповідача ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подальший розгляд цієї справи належить проводити за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України, в частині, у якій вони не встановлюють нових обовязків, не скасовують чи не звужують прав, що належні учасникам судового процесу, чи не обмежують їх використання.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст.287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Положеннями ч. 1 ст.232 ЦПК України в редакції закону № 1618-ІУ від 18.03.2004 року визначалися підстави для скасування заочного рішення у випадках, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, дана цивільна справа надійшла в провадження суду 23.08.2017 року. Про зміст позовних вимог, відкриття провадження по цивільній справі, надані позивачем докази, час та місце проведення судового засідання, а також процесуальне право падання заперечень проти позову із зазначенням доказів, що підтверджують його заперечення, подання таких доказів до початку розгляду справи по суті, відповідач ОСОБА_3 повідомлявся належним чином за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання, судову кореспонденцію отримав своєчасно 29.09.2017 року. В судове засідання 24.10.2017 року будь-яких заперечень, доказів на підтвердження заперечень відповідач не надав, отримав за власним клопотанням час на правову допомогу. В судове засідання, призначене на 15.11.2017 року відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить його особиста розписка про отримання судової повістки 24.10.2017 року.

Вказане відповідає положенням ч.5 ст.74 ЦПК України в редакції закону № 1618-ІV від 18.03.2004 року, згідно яким судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Враховуючи викладене, відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, який відбувся 15.11.2017 року.

Положеннями ч.5 ст.74 ЦПК України в редакції закону № 1618-ІV від 18.03.2004 року на сторін по справі покладалися наступні обовязки: 1. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. 2. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

В судовому засіданні сам відповідач ОСОБА_3 не заперечував, що не з'явився в судове засідання 15.11.2017 року, яких то конкретних поважних причин для цього не мав, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання добре був обізнаний, доказів проти позову не надав.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.

Крім того, відповідачем не повідомлені обставини та не зазначені докази, усвідомлення яких судом при постановлені заочного рішення дали б підстави прийти до іншого висновку, ухваливши принципово інше рішення.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування заочного рішення суду від 15.11.2017 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку.

Відповідачу суд розяснює, що ч. 4 ст. 287 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Згідно п.13 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 287, 288, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.11.2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про повернення боргу залишити без задоволення.

Розяснити особам, які брали участь у справі, що зазначене рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.02.2018 року.

Суддя -