Справа № 755/349/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Карабак Л.Г. розглянула в порядку письмового провадження заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2018 заявник ОСОБА_1 звернулась до суду про забезпечення позову до подання позовної заяви, просить суд: зобов'язати державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Білоцерківського нотаріального округу Київської області Малькевич Лесю Вікторівну зупинити нотаріальні дії у спадковій справі № 154/2017, зокрема, зупинити оформлення правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у зв'язку зі смертю батька ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Частиною спадщини є квартира АДРЕСА_1. 18 липня 2017 року Узинською міською державною нотаріальною конторою Київської області була отримана заява про прийняття спадщини та зареєстрована у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 564. На підставі заяви Узинською міською державної нотаріальною конторою Київської області державним нотаріусом Малькевич Л.В. була заведена спадкова справа № 154/2017. Свої права на спадкове майно, також заявила вдова померлого ОСОБА_4 За таких обставин заявник з метою запобігання ускладненню процедури відновлення прав на вищезазначену квартиру існує необхідність зобов'язати нотаріуса, який веде спадкову справу, не вчиняти певні дії, а саме не оформляти правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення по суті спору про визнання цієї квартири одноособовою власністю батька ОСОБА_3 до моменту його смерті і відповідно визнання 100% або 1/1 частки квартири майном після його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, звертаючись з заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 не наведено ґрунтовних підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не додано доказів, які б підтвердили те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім цього, позивач наперед не визначився з предметом ймовірної позовної заяви, що на даному етапі не викликає безумовної необхідності у забезпеченні позову у спосіб зазначений позивачем.

Оцінивши наведені обставини для вжиття заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим, суд вважає необхідним роз'яснити, що позивач не позбавлений можливості повторно подати заяву про забезпечення позову разом з пред'явленням позовної заяви до суду або після такої.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Роз'яснити, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення, протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л. Г. Карабак