Справа № 299/3096/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

при секретарі : Пилип Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу судді Виноградівського районного суду, яку постановлено 08 листопада 2017 року суддею Кашуба А.В., про повернення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа: відділ у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу судді Виноградівського районного суду від 08 листопада 2017 року про повернення заяви ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зацікавлена особа: відділ у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області.

В апеляційній скарзі апелянт посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив таку скасувати та направити справу до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа у відповідності до ч.2 ст.369 чинного ЦПК України, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЗК №029038, виданий 16.07.1996р.Олешницькою сільською радою, Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24, виданий на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_4, який помер 01 вересня 2016 року.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду від 13 жовтня 2017 року вказану заяву залишено без руху із зазначенням, що подана заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, а саме, що в справі відсутня копія свідоцтва про народження заявника або документ, що підтверджує його родинні звязки із померлим ОСОБА_4, а отже не підтверджено право заявника на звернення із такою заявою до суду. Окрім того, по батькові заявника значиться «Степанович», а імя батька значиться «Іштван», а відтак судом додатково розяснено заявнику, що у разі відсутності документів на підтвердження родинних звязків, у звязку із вказаними вище розбіжностями, йому необхідно звернутись до суду із відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин з ОСОБА_4 Заявнику надано пятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви і виконання вимог ухвали, а також заявнику розяснено, що в разі невиконання вимог даної ухвали заяву буде визнано неподаною та повернуто.

07.11.2017 року представник заявника ОСОБА_1 подав до суду письмову заяву про усунення недоліків, в якій просив відкрити провадження у справі за поданою заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, долучивши до заяви: свідоцтво про народження заявника, копію будинкової книги, копію заповіту батька, копію свідоцтва про народження матері та батька, копію посвідчення батька, копію паспорту батька та матері заявника, свідоцтво про шлюб матері та батька, копію трудової книжки батька, копію військового квитка заявника та батька,копію свідоцтва про смерть матері.

Крім того, до поданої заяви про усунення недоліків від 07.11.2017 року заявником долучено заяву про збільшення заявлених вимог, в якій заявник просив: встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЗК №029038, виданий 16.07.1996р.Олешницькою сільською радою, Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24, виданий на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_4, який помер 01 вересня 2016 року та встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2., корп.2 кв.8 є рідним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яким помер 01.09.2016 року.

Ухвалою судді Виноградівського районного суду від 08 листопада 2017 року подану заяву повернуто заявнику з підстав передбачених п.4 ч.3 ст.121 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення ухвали) оскільки, подана заява не підсудна Виноградівському районному суду.

Проте, зазначених висновків суддя суду першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права, які регулюють питання про залишення заяви без руху та її повернення (ст. 121 ЦПК України, в редакції чинній на момент постановлення ухвали).

Залишаючи без руху заяву ОСОБА_2С, суддя першої інстанції зазначив, що в справі відсутня копія свідоцтва про народження заявника або документ, що підтверджує його родинні звязки із померлим ОСОБА_4, а отже не підтверджено право заявника на звернення із такою заявою до суду.

Однак, заявником на виконання ухвали від 13 жовтня 2017 року подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено копію свідоцтва про народження заявника, а також інші документи на підтвердження заявлених вимог.

Таким чином, вимоги ухвали стосовно поданої первісної заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме: встановити юридичний факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії I-ЗК №029038, виданий 16.07.1996р.Олешницькою сільською радою, Виноградівського району, Закарпатської області, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №24, виданий на імя ОСОБА_3 належить ОСОБА_4, який помер 01 вересня 2016 року заявником усунуто.

Що стосується поданої ОСОБА_3 заяви про збільшення заявлених вимог від 06.11.2017 року, а саме: встановити факт родинних відносин, зокрема, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 01.09.2016 року, то судом не звернуто увагу, що така заява подана з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, зокрема, ст. ст. 119, 120 ЦПК України в редакції на момент подання заяви, оскільки заявником фактично подану нову заяву з додатковими вимогами та іншими заінтересованим особами, однак щодо неї судом не приймалось жодного процесуального рішення, а тому судом першої інстанції питання щодо відкриття провадження у справі вирішено з порушенням норм процесуального права і передчасно прийнято рішення про повернення поданої заяви.

В той же час апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що подана заявником заява про встановлення юридичного факту не підсудна Виноградівському районному суду, оскільки відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України в редакції на момент звернення до суду та ч.1 ст. 316 чинного ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. З поданої заяви вбачається, що місцем проживання заявника є: АДРЕСА_1., а тому суд обґрунтовано зазначив, подана заява непідсудна Виноградівському районному суду.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що на дану заяву поширюються правила виключної підсудності, передбаченої ст. 114 ЦПК України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки за приписами ч.1 даної статті та ч.1 ст.30 чинного ЦПК України, за місцезнаходженням майна предявляються позови, що виникають з приводу нерухомого майна. В даному випадку заявником подано заяву про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження. Зі змісту заяви та заявлених в ній вимог вбачається, що предметом розгляду за поданою заявою є факт належності особі правовстановлюючого документу, а не вимоги з приводу нерухомого майна - земельної ділянки.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухваласудді Виноградівського районного суду від 08 листопада 2017 року, відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду щодо вирішення питання про відкриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Виноградівського районного суду 08 листопада 2017 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, де зацікавлена особа: відділ у Виноградівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області щодо вирішення питання про відкриття провадження направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2018 року.

Головуючий :

Судді :