Справа №265/73/17
Провадження№ 2-к/266/1/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді - СараєваІ.А.

за участю секретаря Нетреба О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В :

На адресу Приморського районного суду м. Маріуполя надійшло клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення російського суду від 03.08.2015 року в частині стягнення суми безпідставного збагачення та процентів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3. В клопотанні зазначено, що Северний районний суд м. Орла Російської Федерації виніс рішення по справі № 2-874/15 року від 03 серпня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми безпідставного збагачення та процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до рішення суду Северного районного суду м. Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 було стягнуто суму безпідставного збагачення в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) рублів 00 копійок та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму процентів за користування чужими грошовими коштамив розмірі 40906 (сорок тисяч девятсот шість) рублів 25 копійок. Вказане рішення суду Северного районного суду м. Орла Російської Федерації набрало законної сили 12 січня 2016 року, згідно ухвали Орловського обласного суду Російської Федерації, виконати вказане судове рішення на території Російської Федерації неможливо, оскільки боржник перебуває на території України.

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначені у клопотанні обставини визнала, однак проти його задоволення заперечувала без пояснення причин, просила у його задоволенні відмовити.

Справа розглядається за правилами,що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року (далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу ХІІІ Перехідні Положення ЦПК України.

Суд, вислухавши боржника, розглянувши клопотання та подані документи, вважає, що вказане клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення російського суду від 03.08.2015 року в частині стягнення суми безпідставного збагачення та процентів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підстав пункту «а» частини 1 статті 51 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін: рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов'язань.

Частиною 1 статті 462 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, які виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Судом встановлено, що рішення Северного районного суду м. Орла Російської Федераціїпо справі № 2-874/15 від 03 серпня 2015 року, набрало законної сили 12 січня 2016 року, згідно ухвали Орловського обласного суду Російської Федерації, на території Російської Федерації не виконувалося, до примусового виконання пред`явлено у передбачений ст.463 ЦПК України, строк.

Із тексту рішення іноземного суду та долучених документів вбачається, що боржник не брав участь у судовому процесі, в ході якого було винесено дане рішення, однак належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Таким чином, подане письмове клопотання і додані до нього документи оформлені з дотриманням вимог вищенаведеної Конвенції і ст. 466 ЦПК України.

Згідно з посвідкою на постійне проживання серії ДН № 583/0518, виданою 14.12.2011 року СГІРФО Орджонікідзевського РВ Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області безстроково, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 07.11.2015 року.

Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані. Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 468ЦПК України, - не встановлено та боржником не наведено.

Згідно частини 8 статті 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, враховуючи встановлений Національним банком України станом на 23 січня 2018 року курс Російського рубля (10 руб = 5.0994гривні), то до стягнення підлягає сума в розмірі 170 000 руб. 00 коп., що еквівалентна 86689,80 (вісімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят девять гривень80 копійок. та 40906 (сорок тисяч девятсот шість) рублів 25 копійок, що еквівалентні 20859 (двадцять тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 73 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 51, 53 54, 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, статтею 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», статтями 260, 261, 354, 462-470 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання на території України судового рішення Северного районного суду м. Орла Російської Федерації від 03 серпня 2015 року, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми безпідставного збагачення в розмірі 170000 (сто сімдесят тисяч) рублів 00 копійок, що за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали 23.01.2018 року, еквівалентна 86689,80 (вісімдесят шість тисяч шістсот вісімдесят девять гривень 80 копійок та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 40906 (сорок тисяч девятсот шість) рублів 25 копійок, що за курсом Національного банку України на день постановленняухвали 23.01.2018 року, еквівалентно 20859 (двадцять тисяч вісімсот пятдесят девять) грн. 73 коп.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Сараєв І. А.