АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/94/18 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Тернопіль

Колегія суддів Апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Костіва О.З.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

за участю представника апелянта - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу № 607/13068/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2017 року, ухваленого суддею Грицак Р.М., повний текст якого складено 04 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із даним позовом.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалась на те, що відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний надавати.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в користь ОСОБА_4 аліменти, на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

ОСОБА_4 подала на вказане рішення апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам. Зазначає, що суд першої інстанції задовольнив вимоги частково, набагато менші ніж половину від реального прожиткового мінімуму на дитину.

В судовому засіданні представник апелянт - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладеній в ній.

Відповідач та його представник - ОСОБА_3 просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 липня 2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

19 квітня 2016 року ОСОБА_4 змінила прізвище на ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.

Сторони проживають окремо.

Неповнолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проживають разом з матір"ю ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 та знаходяться на її утриманні, а відповідач ОСОБА_2 не виконує свій обов'язок по утриманню дочок, не надає їм матеріальної допомоги без поважних на те причин, хоча повинен її надавати.

Між сторонами відсутня домовленість про утримання дітей та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 ст.184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При цьому, згідно зі ст.184 СК України визначення судом аліментів у твердій грошовій сумі можливе лише за заявою платника або одержувача аліментів якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин.

При визначенні розміру аліментів відповідно до положень ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи розмір аліментів, суд врахував, те що діти постійно проживають з матір'ю, а відповідач не в повному обсязі виконує обов'язки по їх утриманню, та матеріальне становище відповідача.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року №789-XII, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Колегія суддів не бере до уваги посилання представника апелянта про те, що визначений розмір аліментів менший, ніж половина від реального прожиткового мінімуму на дитину, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до Закону «України Пpo Державний бюджет на 2017 рік» для дітей вікoм від 6 до 18 років визначено прожитковий мінімум: з 01травня 2017р. пo 30листопада 2017р. - 1777 грн., з 01 грудня 2017р. -1860 грн.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вищезазначені положення Сімейного Кодексу України та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно визначив розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача в твердій грошовій в сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Задовольняючи позов частково, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.З. Костів