Справа №442/4165/16-ц
Провадження №2/442/89/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про надання посередницьких послуг та відшкодування збитків,

за участю представників

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: не зявилися

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулась ОСОБА_1 з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору про надання посередницьких послуг та відшкодування збитків. В обґрунтування позову зазначає, що 06.03.2012 між нею (Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Виконавець) було укладено договір про надання Виконавцем на замовлення Замовника посередницьких послуг (далі Договір) щодо оформлення на імміграційну програму „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада.Вказує, що свої обовязки за Договором він виконала в повному обсязі, зокрема, своєчасно забезпечила Виконавця достовірними та необхідними для виконання зазначеного договору інформацією та документами, правильно заповнила анкети, надаючи лише достовірну інформацію, своєчасно сплатила Виконавцю вартість усіх замовлених послуг в повному обсязі, згідно п. 3.1 Договору.Зокрема, 06.03.2012 на імя відповідача, згідно умов Договору, нею було сплачено 5 500 доларів США. 20.04.2012 на імя відповідача нею було сплачено другу частину суми в розмірі 5 500 доларів США.Вказує, що друга частина проплати в сумі 5 500 доларів США була здійснена нею всупереч вимог п. 3.1 Договору та при відсутності у неї трудового гаранту, на вимогу відповідача, яка запевнила її, що підтвердження права на працю буде отримане в найближчий час.Відтак вказує, що при належному виконанні зобовязань по Договору з її сторони та оплатою повної вартості програми в сумі 11 000 доларів США вона не отримала від відповідача ні трудового гаранту, ні візи постійного резидента. Зазначає, що немає жодного документу, який би фіксував те, що відповідач виконала обовязки, передбачені п.п. 2.1.1.-2.1.6. Договору, зокрема, надавала позивачу повну і обєктивну інформацію про особливості імміграційної програми „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада, опрацьовувала подані позивачем документи та передала їх уповноваженій особі в Провінції Саскачеван, Канада на оформлення головному аппліканту трудового гаранту, отримувала від уповноваженої особи (Провінція Саскачеван) та надала їй трудовий гарант, та інші передбачені Договором обовязки.Враховуючи вищенаведене, вважає, що відповідач не виконала взяті на себе зобовязання, передбачені Договором, істотно порушила умови Договору по своїй вині, чим завдала позивачу шкоди, внаслідок чого вона позбавлена того, на що розраховувала при укладені Договору, а тому просить розірвати Договір та відшкодувати збитки у сумі 11 000 доларів США, що на момент подачі позовної заяви в суд еквівалентно 287 500 гривень.

Представник відповідача подав заперечення проти позову, у якому зазначив, що вважає позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними, зазначає, що позивач вводить суд в оману, оскільки відповідно ФОП ОСОБА_2 надала позивачу послуги, передбачені п.п. 2.1.1 2.1.5 Договору, в тому числі надала позивачу повну та обєктивну інформацію про особливості визначеної у договорі імміграційної програми,в тому числі щодо переліку необхідних документів. Вказує, що підтвердженням цьому, зокрема, є зазначення позивачем у позовній заяві того, що нею були надані усі документи та заповнені усі анкети, необхідні для виконання відповідачем замовлення, адже без надання відповідачем позивачу відповідної інформації, позивач не могла знати які документи їй слід подавати та як заповнювати анкети та які саме, і відповідно не може стверджувати, що вона надала усі необхідні документи та належним чином заповнила анкети. Ктім того відповідча зазначає, що опрацювала подані позивачем документи та передала уповноваженій особі в Провінцію Саскачеван, Канада на оформлення трудового гаранту (Joboffer); отримала від уповноваженої особи (Провінція Саскачеван) та надала позивачу трудовий гарант (Joboffer); опрацювала надані позивачем документи та передала їх до офіційних органів Канади, представництва імміграційної влади, Адміністраціїпровінції Саскачеван для отримання позивачем ОСОБА_5 від Провінції Саскачеван номінант від Провінції Саскачеван.Таким чином наголошує, що належним чином виконує взяті на себе згідно з договором зобовязання. Однак, оспорюваний договір також передбачає, що відповідач не несе відповідальності за відмову офіційних органів Канади, Представництва імміграційної влади, Адміністрації Провінції Саскачеван, Посольством Канади в Україні у отриманні заявником ОСОБА_5 (Номінації) від Провінції Саскачеван та/або у видачі виїзних документів візи постійного резидента Замовнику та/або членам його родини Посольством Канади в Україні на основі наданої Замовником інформації та наданих документів, оскільки для досягнення мети Договору необхідно пройти всі взаємоповязані етапи імміграційного процесу, саме у такій послідовності, як передбачено у пунктах Договору, але прийняття рішень на кожному етапі та строки прийняття рішень, виключно залежать від офіційних установ Канади, а не від волі Виконавця. Зазначає, що про прострочення виконання зобовязань зі сторони відповідача також не може йти мова, оскільки строк (термін) виконання зобовязань відповідачем договором не визначений. Крім того, зазначає, що строк виконання зобовязань відповідача щодо надання послуг договором не визначений, а тому позивач мав повне право предявити вимогу про виконання зобовязання одразу після укладення договору, і а ним цього зроблено не було, відтак наголошує, що у даних обставинах перебіг позовної давності розпочався ще 06.03.2012. А тому просить застосувати строк позовної давності.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити. Представник відповідача в попередніх судових засіданнях заперечував проти позову з підстав, викладених у запереченні проти позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2012 між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір про надання посередницьких послуг, відповідно до п. 1.1 предметом договору є надання виконавцем на замовлення замовника посередницьких інформаційних, консультаційних, юридичних та інших супутніх) послуг щодо оформлення на імміграційну програму „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада. Відповідно до п. 2.1. вказаного договору виконавець зобовязується надати замовнику повну і обєктивну інформацію про особливості імміграційної програми „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада; опрацювати подані замовником документи та передати уповноваженій особі в Провінцію Саскачеван, Канада на оформлення головному аппліканту трудового гаранту (Joboffer); інформувати замовника щодо виникнення обставин, що можуть перешкоджати наданню окремих послуг або імміграції замовника в Канаду; отримати від уповноваженої особи (Провінція Саскачеван) та надати замовнику трудовий гарант (Joboffer); опрацювати надані документи та передати їх до офіційних органів Канади, Представництва імміграційної влади, Адміністрації провінції Саскачеван для отримання замовником ОСОБА_5 від провінції Саскачеван номінант від провінції Саскачеван (PNP) та в Посольство Канади в Україні на отримання замовником та членам його сімї виїзних документів візи постійного резидента (PermanentResidentVisa); у разі відмови SINP замовникові у отриманні ОСОБА_5 від Провінції Саскачеван з вини роботодавця, за умови подання повного пакету документів замовником, надати безкоштовно замовнику новий трудовий гарант (Joboffer), або усунути причини відмови безкоштовно.

Згідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, підписавши оспорюваний договір, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов даних договорів.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Представник позивача стверджував, що позивачу не було надано жодних послуг за договором від 06.03.2012.

В позовній заяві позивач зазначає, що відповідач взяла на себе зобовязання по наданню їй посередницьких послуг, а саме наданню їй трудового гаранту, отримання нею ОСОБА_4 від Провінції Саскачеван, отримання нею та членами її сімї виїзних документів (візи постійного резидента).

За умовами договору про надання посередницьких послуг від 06.03.2012 виконавець зобовязався:

надати Замовнику повну і обєктивну інформацію про особливості імміграційної програми „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада (п. 2.1.1);

опрацювати подані замовником документи та передати уповноваженій особі в Провінцію Саскачеван, Канада на оформлення головному апліканту трудового гаранту (Joboffer) (п. 2.1.2);

інформувати Замовника щодо виникнення обставин, що можуть перешкоджати наданню окремих послуг або імміграції Замовника в Канаду (п. 2.1.3);

отримати від уповноваженої особи (Провінція Саскачеван) та надати Замовнику трудовий гарант (Joboffer) (п. 2.1.4);

опрацювати надані документи та передати їх до офіційних органів Канади, Представництва імміграційної влади, Адміністрації провінції Саскачеван для отримання Замовником ОСОБА_5 від Провінції Саскачеван ОСОБА_4 від Провінції Саскачеван (PNP) та в Посольство Канади в Україні на отримання Замовником та членами його сімї виїзних документів візи постійного резидента (PermanentResidentVisa) (п. 2.1.5);

у разі відмови SINPЗамовникові у отриманні сертифікату від Провінції Саскачеван з вини роботодавця, за умови подання повного пакету документів Замовником, надати безкоштовно Замовникові новий трудовий гарант (Joboffer), або усунути причини відмови безкоштовно (п. 2.1.6).

Тобто в договорі від 06.03.2012 всупереч твердженням позивача відсутні зобовязання відповідача щодо отримання позивачем ОСОБА_4 від Провінції Саскачеван, отримання позивачем та членами її сімї виїзних документів (візи постійного резидента).

Як встановлено в судовому засіданні за участю представників обох сторін, відсутні докази надання відповідачем послуг позивачу по п.п. 2.1.1, 2.1.5 договору від 06.03.2012.

Так, жодною зі сторін не було надано на пропозицію суду відомостей про імміграційну програму „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада, а так само відповідач не надав суду доказів підписання відповідачем акту виконаних робіт у відповідності до п. 2.2.6 оспорюваного договору.

Так само відсутні прямі докази надання послуг відповідачем по п. 2.1.2 договору від 06.03.2012 щодо опрацювання поданих замовником документів та передачі їх уповноваженій особі в Провінцію Саскачеван, Канада на оформлення головному апліканту трудового гаранту (Joboffer).

Проте представник відповідача зазначив, що до матеріалів справи долучено пропозицію роботи у провінції Саскачеван для ОСОБА_1, у якому компанія ОСОБА_6 Шоп гарантує ОСОБА_1 пропозицію про роботу на умовах повної зайнятості на позиції продавця-консультанта важкої техніки на постійній основі з заробітною платою 21,50 доларів на годину, та долучено відповідь Міністерства освіти, працевлаштування та імміграції Саскачевана від 31.05.2012 про те, що заявка ОСОБА_1 за програмою ОСОБА_4 Провінції Саскачеван (SINP) була отримана 25.04.2012. Також даним листом наголошується на тому, що SINP отримав безпрецедентну кількість заявок у 2009 і 2010 роках, що свідчить про неможливість точного визначення терміну, протягом якого заявка ОСОБА_1 буде розглянута.

Представник відповідача стверджує, що даний доказ підтверджує надання послуг по п. 2.1.2 договору від 06.03.2012, оскільки без такого подання документів позивачу не було б надано пропозиції роботи.

Суд погоджується з доводами представника відповідача, що пропозиція роботи у провінції Саскачеван для ОСОБА_1 на позиції продавця-консультанта важкої техніки свідчить про виконання відповідачем п.п. 2.1.2 та 2.1.4 договору від 06.03.2012, при тому, що хоча не надано безпосередніх доказів щодо надання послуг по п. 2.1.2, але виконання п. 2.1.4 договору було б неможливим за умови не виконання п. 2.1.2 договору.

07.12.2015 відповідачем було надіслано позивачу лист № 1/07-12, у якому відповідач зазначив, що надав усі послуги по договору, проте офіційні органи Канади (PNP) відмовили у отриманні ОСОБА_5 від провінції Саскачеван, в звязку з чим відповідач відповідно до п. 4.3 не несе відповідальності за таку відмову та не відшкодовує в будь-якій формі грошових витрат.

В той же час в листі містяться пропозиції про безкоштовне надання альтернативних варіантів участі у програмах: ОСОБА_4 від провінції (Саскачеван, Манітоба та інші); ОСОБА_7; Федеральна програма.

В листі зазначається, що для участі у програмах необхідно володіти англійською мовою на середньому рівні.

Даний лист на думку суду свідчить про виконання відповідачем свого обовязку, передбаченого п. 2.1.3 щодо інформування позивача щодо виникнення обставин, що можуть перешкоджати наданню окремих послуг або імміграції позивача в Канаду.

Проте на пропозицію суду відповідачем не надано суду доказів відмови офіційних органів Канади (PNP) у отриманні ОСОБА_5 від провінції Саскачеван.

При цьому суд враховує те, що в судовому засіданні представник відповідача зазначав, що відбулося скасування програми „SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада, а нові програми вимагають володіння англійською мовою. Зі слів представника відповідача позивач відмовилася від участі в програмі через не бажання вивчати англійську мову.Доказів наведеному також надано не було.

Як вбачається з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати(постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18.09.2013 № 6-75цс13).

Суд частково погоджується з доводами позивача, що йому було не в повній мірі надано посередницькі послуги, а саме, що не було надано послуги, передбачені п.п. 2.1.1, 2.1.5. В іншій частині послуги щодо оформлення на імміграційну програму SINP. ОСОБА_4 від провінції Саскачеван, Канада, зокрема п.п. 2.1.2, 2.1.3, 2.1.4, надані були.

Обставини, передбачені п. 2.1.6 оспорюваного договору не настали, а тому суд відхиляє доводи позивача в цій частині.

На думку суду відповідач не довів суду того, що відмова офіційних органів Канади (PNP) у отриманні ОСОБА_5 від провінції Саскачеван мала місце, враховуючи те, що представник відповідача вказував іншу інформацію, а саме, що була не відмова офіційних органів від видачі сертифікату, а мало місце скасування імміграційної програми для іммігрантів, які не володіють англійською мовою.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин суду надано не було.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконав умови договору в частині своїх зобовязань за п.п. 2.1.1 та 2.1.5 договору, внаслідок чого позивач була істотною мірою позбавлена того на, що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінивши доводи позивача суд дійшов висновку, що нею заявлено до відшкодування збитки на підставі ч. 1 ст. 906 ЦК України, згідно якої збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Проте дана норма закону не підлягає застосуванню, оскільки договір розірвано в звязку з істотним порушенням договору, а не через невиконання чи неналежне виконання договору про надання послуг.

Спеціальною нормою закону, яка регулює дані правовідносини є ч. 5 ст. 653ЦК України, якою визначено, що якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Оскільки суд самостійно не визначає підстави позову, то позов в частині стягнення збитків задоволенню не підлягає, що не позбавляє позивача можливості звернутися до суду з позовом з тим самим предметом, проте заявленим з інших підстав.

При розгляді справи суд не бере до уваги посилання відповідача на п.п. 4.3, 4.7 оспорюваного договору, згідно яких виконавець не несе відповідальності за відмову офіційних органів Канади у отриманні заявником ОСОБА_5 (Номінації) від Провінції Саскачеван (п. 4.3); виконавець не несе відповідальності за дії державних установ, посольств, консульств, авіакомпаній і інших не повязаних з виконавцем юридичних і/або фізичних осіб (п. 4.7), оскільки відповідач не довів суду наявності такої відмови належними та допустимими доказами, а представник відповідача в судовому засіданні зазначав інші підстави для неможливості виконання договору.

Також суд не застосовує строк позовної давності, про застосування якого заявив представник відповідача у запереченні проти позову, оскільки договір на момент звернення до суду був діючим та сторони в ньому не визначили строку його дії, а тому строк для предявлення позову про розірвання такого договору не сплинув.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 551 грн 20 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 193, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355, п.п. 9, 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір „Про надання посередницьких послуг від 06.03.2012, укладений між ОСОБА_1 та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Коцюбинського, 54).

Відповідач: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (69120, м. Запоріжжя, вул. Авраменка, 3/77).

Повний текст судового рішення виготовлено 26.10.2018.

Суддя Ю.С. Кучаковський