Справа № 329/51/18
Провадження № 2-н/329/2/2018
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24 січня 2018 року смт Чернігівка

Суддя Чернігівського районного суду Запорізької області Богослов А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - заявник) звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Однак, заявником не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника за його наявності або номер і серію паспорта боржника, якщо такі дані відомі заявнику та не вказано, у разі якщо вони невідомі, про таку обставину.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно з п.2-1 ч.2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до суду заяви про видачу судового наказу встановлено ставку судового збору 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 01.01.2018 встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Тобто, заявник повинна була сплатити судовий збір у розмірі 176,20 грн.

Однак, документу, що підтверджує сплату судового збору заявником не надано.

Посилання заявника на п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як на підставу звільнення від сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу є помилковим, оскільки на підставі такої норми звільняються позивачі у справах позовного провадження, а не заявники у справах наказного провадження.

Відповідно до п.1 ч. 1, ч.2 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст. 160, 161, 165, 258 -261 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про видачу судового наказу, про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Розяснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Чернігівський районний суд Запорізької області до Апеляційного суду Запорізької області протягом п'ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Суддя А.В. Богослов