Ухвала

17 січня 2018 року

м. Київ

справа № 439/8/14-ц

провадження № 61-315 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ступак О. В. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5,

відповідачі - Бродівське відділення філії «Західне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року у складі суддів: Павлишина О. Ф., Мікуш Ю. Р., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до Бродівського відділення філії «Західне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») про захист прав споживачів, в якому просили визнати неукладеним кредитний договір № Е/У3926 від 6 жовтня

2008 року на суму 30 000 доларів США, що по курсу 5,05 грн за 1 долар США на день укладення договору дорівнював еквіваленту 150 150 грн; визнати незаконним договір поруки № 2 від 6 жовтня 2008 року.

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2016 року позов ОСОБА_4, ОСОБА_5 задоволено частково. Визнано недійсним договір поруки № 2 від 6 жовтня 2008 року укладений між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого Бродівського відділення філії «Західне головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк». Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 2 310 грн сплачених витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 12 травня 2016 року в частині визнання недійсним договору поруки № 2 від 6 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого Бродівського відділення філії «Західне головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк», стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_5 2 310 грн сплачених витрат за проведення судово-почеркознавчої експертизи, стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь держави 107 грн 30 коп. судового збору скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання незаконним договору поруки № 2

від 6 жовтня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі керуючого Бродівського відділення філії «Західне головне регіональне управління ПАТ КБ «ПриватБанк». В решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 просять скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п'ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

Справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Бродівського відділення філії «Західне головне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Львівської області від 30 червня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

С.О. Погрібний

Г.І. Усик