Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Ліпатовій К.Г.

за участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення із будинку,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на ті обставини, що вона є власником ? домоволодіння за адресою Благовісна, 105 у с. Чорнявка, Черкаського району Черкаської області, а власником іншої ? є її сестра ОСОБА_5, яка зі своєю донькою у вказаному будинку зареєстрована, але не проживає. У будинку мешкає її мати та співмешканець матері відповідач по справі, без реєстрації. Зазначає, що відповідач самовільно вселився у її помешкання, без жодних правових підстав, у звязку з чим перешкоджає їй на власний розсуд користуватися, володіти і розпоряджатися указаним майном, тому просить усунути перешкоди у користуванні її житлом шляхом примусового виселення відповідача з будинку, без надання іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні представник позивачки та позивачка підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позові та пояснили, що позивачка не має можливості приходити у свій будинок, бо відповідач зловживає спиртним і вона не хоче щоб діти бачили його у стані алкогольного спяніння. Крім того, зазначає, що 12 років тому, після смерті баби вона стала власником ? указаного будинку, але постійно жаліла відповідача і не зверталася до суду з позовом про його виселення, однак років 10 він себе веде недостойно, зловживає спиртним, тому просить виселити його з будинку.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив та зазначив, що проживає з матірю позивачки уже 15 років, зокрема і у вказаному будинку. За час спільного проживання він удосконалив систему опалення, а саме провів газ, допомагав позивачці у навчанні, виховував сина позивачки. Зазначив, що дійсно інколи може 2 і більше днів випивати, однак постійно алкоголем не зловживає, ніколи не чинив перешкод позивачці у доступі до домоволодіння, з матірю позивачки проживає, як чоловік та жінка, хоч і бувають інколи сварки. Самовільно ніколи не вселявся у будинок, адже вів сімейне життя з указаною сімєю.

Третя особа у судове засідання не зявилася, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує.

Суд заслухавши сторони по справі, дослідивши письмові матеріали встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, і це не заперечується сторонами по справі, позивачка є власником ? домоволодіння за адресою Благовісна, 105 у с. Чорнявка, Черкаського району Черкаської області, а власником іншої ? є її сестра 3 особа по справі, яка зареєстрована у будинку зі своєю донькою, але фактично там не проживають. Позивачка з дітьми також мешкає за іншою адресою. У будинку за вказаною адресою проживає мати позивачки та відповідач по справі, протягом останніх 13 років.

Згідно ч. 3 ст.116 ЖК УРСР, на яку посилається позивач, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

У судовому засіданні не було доведено позивачем факту самоправного вселення відповідачем у вказане домоволодіння. Навпаки, як позивач так і відповідач ствердили, що між матірю позивачки та відповідачем склалися фактичні шлюбні стосунки і протягом 13 років вони мешкали у цьому будинку. Спочатку власником домоволодіння за адресою Благовісна, 105 у с. Чорнявка, Черкаського району Черкаської області була баба позивачки ОСОБА_6, а після її смерті, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 січня 2007 року, власницями стали позивачка та 3 особа в рівних частинах, однак протягом більше, ніж 10 років, ні попередня власниця, ні позивачка з третьою особою по справі не зверталася до суду чи до поліції з питання самоправного зайняття будинку відповідачем.

Як встановлено у судовому засіданні, позивачку не влаштовує факт зловживання алкогольними напоями відповідачем та не допуску її до домоволодіння з дітьми. Однак, жодних доказів щодо того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні позивачкою її власністю позивачем не надано. Надані позивачем довідки-характеристики з сільської ради про те, що відповідач схильний до вживання алкогольних напоїв та один раз притягувався у 2016 році до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, не є підтвердженням факту самоправного вселення та чинення перешкод власнику у користуванні його власністю. Позивачем не спростовано факту того, що її мати та відповідач продовжують спільно мешкати у вказаному домоволодінні, як чоловік і жінка, клопотання про допит матері позивачки у якості свідка не заявлялося.

Також позивачкою не заперечувався той факт у судовому засіданні, що відповідач допомагав їй у навчанні, доглядав її маленького сина та вкладав кошти у проведення газу у будинок. Так, позивачка вказала, що не заперечує сплатити відповідачеві кошти за певні роботи проведені ним по облаштуванню будинку або придбати інший будиночок у селі для його проживання, однак це мають бути кошти у розумних межах, на що відповідач не заперечуючи проти цього, попросив не виселяти його у зимовий час та у разі сплати йому певної грошової суми позивачкою, він самостійно залишить будинок, наголошуючи при цьому, що самовільного вселення з його боку ніколи не було і розмов про його виселення не відбувалося, допоки позивачка не звернулася з відповідним позовом до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав для виселення відповідача на даний час не має, оскільки факту самовільного вселення у судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263,265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення із будинку відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня складення повного судового рішення - апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Повне судове рішення складено 18 січня 2018 року.

Суддя: ОСОБА_1