Провадження № 22-ц/773/63/18 Категорія: 58 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Грушицького А.І., Данилюк В.А.,

секретар - Вергун Т.С.

з участю представника позивача Пухи Н.С.,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В жовтні 2017 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції, Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 26 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0201/1007/71-518. Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному кредитному договору, між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок (А-2) загальною площею - 223, 1 кв.м., житловою площею - 92, 7 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, до складу яких входять: Б-1 - гараж-літня кухня-сарай, 1-огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; майнове право на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що розташована за адресою: с.Зміїнець Луцького району Волинської області.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке, в свою чергу, виступає правонаступником по всіх правах і зобов'язаннях АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі прав вимоги № 937, відповідно до п.2 якого ПАТ «Дельта Банк» погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх ПАТ «Альфа-Банк», а ПАТ «Альфа-Банк» погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну. На даний час ПАТ «Альфа-Банк», набувши статус нового кредитора, виступає іпотекодержателем майна, переданого в іпотеку.

ПАТ «Альфа-Банк», як іпотекодержатель, разом з іпотекодавцем дійшли згоди щодо добровільної реалізації заставного майна і погашення заборгованості за кредитним договором, однак на вищевказане майно, що перебуває в іпотеці ПАТ «Альфа-Банк», накладено арешт. ПАТ «Альфа-Банк» має першочергове право на реалізацію предмету іпотеки в разі порушення основного зобов'язання і, відповідно до умов договору іпотеки, обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки.

Просить звільнити з-під арешту заставне майно, що є предметом іпотеки, а саме:житловий будинок (А-2) загальною площею - 223, 1 кв.м., житловою площею - 92, 7 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, до складу яких входять: Б-1 - гараж-літня кухня-сарай, 1- огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельну ділянку, площею 0, 1000га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що розташована за адресою: с.Зміїнець Луцького району Волинської області та належить на праві власності ОСОБА_2, що накладений Другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в рамках виконавчих проваджень: № б/н постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2011 року, реєстраційний номер обтяження 10955229, ВП № 25539747, постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11018246 та № 29304067, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11832644, ВП № 30446428, постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11994566, ВП № 32827468, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12568534, ВП № 39265787, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2013 року, реєстраційний номер обтяження 2979984 також арешт, що накладений Відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 43337796, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2014 року, реєстраційний номер обтяження 5720457;

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2017 року позов у даній справі задоволено. Ухвалено звільнити з-під арешту нерухоме заставне майно, а саме: житловий будинок (А-2) загальною площею - 223,1кв.м., житловою площею - 92, 7 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, до складу яких входять: Б-1 - гараж-літня кухня-сарай, 1- огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що розташована за адресою: с.Зміїнець Луцького району Волинської області та належить на праві власності ОСОБА_2, що накладений Другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції в рамках виконавчих проваджень: № б/н постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2011 року, реєстраційний номер обтяження 10955229, ВП № 25539747, постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11018246 та № 29304067, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11832644, ВП № 30446428, постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11994566, ВП № 32827468, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12568534, ВП № 39265787, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2013 року, реєстраційний номер обтяження 2979984 також арешт, що накладений Відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 43337796, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2014 року, реєстраційний номер обтяження 5720457; постановою Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у виконавчому провадженні № 51386807 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.06.2016 року.

Особою, яка не брала участі у справі ПАТ «БМ Банк» подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції, в якій, покликаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати дане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 жовтня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0201/1007/71518. Відповідно до умов кредитного договору позичальник отримав кредит на загальну суму 105 000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вищевказаному крединому договору між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 26 жовтня 2007 року укладено договір іпотеки, згідно умов якого ОСОБА_2 передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок (А-2) загальною площею - 223, 1 кв.м., житловою площею - 92, 7 кв.м., з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, до складу яких входять: Б-1 - гараж-літня кухня-сарай, 1- огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, майнове право на земельну ділянку, площею 0, 1000 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, що розташована за адресою: с. Зміїнець Луцького району Волинської області.

25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк», що виступає правонаступником ВАТ «Сведбанк», яке, в свою чергу, виступає правонаступником по всіх правах і зобов'язаннях АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «Сведбанк» погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх ПАТ «Дельта Банк», а ПАТ «Дельта Банк» погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі прав вимоги № 937, відповідно до п. 2 якого ПАТ «Дельта Банк» погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх ПАТ «Альфа-Банк», а ПАТ «Альфа-Банк» погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції було накладено арешти на майно боржника ОСОБА_2 в рамках виконавчих проваджень та внесено відомості про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно : № б/н постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.02.2011 року, реєстраційний номер обтяження 10955229, ВП № 25539747, постановою про відкриття виконавчого провадження від 31.03.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11018246 та № 29304067, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31.10.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11832644, ВП № 30446428, постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.12.2011 року, реєстраційний номер обтяження 11994566, ВП № 32827468, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.05.2012 року, реєстраційний номер обтяження 12568534, ВП № 39265787, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09.08.2013 року, реєстраційний номер обтяження 2979984. Відділом державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження № 43337796 винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження від 19.05.2014 року, реєстраційний номер обтяження 5720457.

Крім того, на майно боржника ОСОБА_2 - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладено арешт ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області Охеровської К.Е. від 13.03.2017 року у справі № 569/2928/17; на майно боржника ОСОБА_2 накладено арешт у межах суми звернення стягнення 2037509, 53 грн. постановою Луцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 13.06.2016 року у виконавчому провадженні № 5138680.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням суду першої інстанції було звільнено з-під арешту майно ОСОБА_2, на яке накладений арешт Другим ВДВС Луцького міського управління юстиції при примусовому виконанні, в тому числі: виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 28.03.2011 року про стягнення в користь АТ «БМ Банк» заборгованості з ОСОБА_2 по кредитному договору від 19 серпня 2008 року в сумі 484352, 9 грн. та судових витрат в сумі 566, 67 грн. - постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту від 31.03.11р.; виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 16.02.2011 року про стягнення в користь АТ «БМ Банк» заборгованості з ОСОБА_2 по кредитному договору від 04 квітня 2008 року в сумі 838086, 63 грн. та судових витрат в сумі 910 грн. - постанова про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 23.02.11р.; виконавчого листа Луцького міськрайонного суду від 06.08.2013 року про стягнення в користь АТ «БМ Банк» заборгованості з ОСОБА_2 за кредитним договором від 11.04.2008 року в сумі 390882, 92 грн. та судових витрат в сумі 3 441 грн. - постанова про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника від 09.08.2013р.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

При реалізації цієї норми слід мати на увазі, що за положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню.

Позивач може захистити своє право шляхом звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту.

Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Отже, відповідачем у даній справі про зняття арешту з майна, крім боржника, обов'язково має бути особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки задоволенням позову у справі вирішено питання про права і обов'язки цієї особи щодо спірного майна.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на спірне майно був накладений також в інтересах ПАТ «БМ Банк».

Позивач не пред'явив позов до вказаного відповідача, а суд першої інстанції не вирішив питання про його залучення до участі у справі в порядку ст. 33 ЦПК України і не встановив інших осіб, в інтересах яких було накладено виконавчою службою арешт на майно відповідача ОСОБА_2

За змістом глави 1 розділу V ЦПК України при розгляді справи в апеляційному порядку апеляційний суд не наділений повноваженнями залучати до участі у справі, як відповідачів, осіб, які не брали в ній участь у суді першої інстанції, так як в такому випадку буде порушено конституційне право цих осіб на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка діє з 15 грудня 2017 року) порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

З наведених підстав рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

При цьому дане рішення апеляційного суду не перешкоджає ПАТ «Альфа-Банк» звернутися до суду з аналогічним позовом, пред'явивши його до усіх належних відповідачів, у тому числі до осіб, в інтересах яких було накладено арешт на спірне майно.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 жовтня 2017 року в даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

В позові Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: