Провадження № 2/522/1211/18
09 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.
при секретарі Скибінській Є.С.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради за участю третьої особи Четвертої Одеської державної нотаріальної контори про звільнення спадкового майна з-під арешту,-
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради за участю третьої особи Четвертої Одеської державної нотаріальної контори, згідно якої просила:
Зняти арешт з нерухомого майна:
1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.
734/1000 частин та 266/1000 частин квартири АДРЕСА_2;
1/5 частину квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилася справа № 2-590/09, за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про визнання права власності, договору купівлі-продажу недійсним, усунення перешкод у здійсненні права власності.
03 грудня 2007 року суддею Приморського районного суду м. Одеси було задоволено заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 та постановлено ухвалу, якою накладено арешт на нерухоме майно. На сьогоднішній день рішення суду виконано в повному обсязі, за позивачем було зареєстровано право власності, ОСОБА_7, ОСОБА_3 виплатили ОСОБА_6 грошові кошти в повному обсязі, на користь ОСОБА_7, ОСОБА_3 були виплачені кошти позивачем ОСОБА_5 Тобто, підстава для застосування заходів забезпечення позову відпала, рішення суду виконано.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, Позивач є донькою померлих ОСОБА_7, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження.
Позивач зазначила, що звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 161 ЦК України, проте останнім було відмовлено, у зв'язку із тим, що на спадкове майно накладено арешт, дані обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом.
Позивач у судове засідання не з'явилася, заявила суду клопотання, згідно якого просила розглядати цивільну справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо заочного розгляду справи не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи сповіщався належним чином, заяв та клопотань про поважність причин неявки суду не надавав та не заявляв.
Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 03 грудня 2007 року суддею Приморського районного суду м. Одеси було задоволено заяву про забезпечення позову ОСОБА_5 та постановлено ухвалу, якою накладено арешт на нерухоме майно, а саме: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3; 734/1000 частин та 266/1000 частин квартири АДРЕСА_2; 1/5 частину квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4.
Заочним рішенням суду від 19 червня 2009 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення (сарай) у будинку АДРЕСА_1 площею 26,8 кв.м., ОСОБА_7, ОСОБА_3 повернули ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 8040,00 гривень , на користь ОСОБА_7, ОСОБА_3 була виплачена грошова компенсація позивачем ОСОБА_5
Листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 11.08.2017 року № 486776.36.17, повідомлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адреою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_7 734/1000 часток на підставі договору № 97.10-86 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований в Жовтневому філіалі Одеської спеціалізованої Біржі Нерухомості 29.10.1997 року. 266/1000 часток на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Фуфаєвою О.О. Одеського міськнатокругу 30.06.1998 року
Відповідно до копії Свідоцтва про смерть від 13.02.2016 року, серії НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3, про що внесено відповідний актовий запис № 1725.
Позивач є донькою померлих ОСОБА_7, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4.
ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину згідно ст. 161 ЦК України.
Відповідно до Листа-роз'яснення по оформленню спадщини від 25.07.2017 року № 69/02-14 та Листа-роз'яснення по оформленню спадщини від 25.07.2017 року № 59/02-14 Головного територіального управління юстиції в Одеській області Одеського міського нотаріального округу приватного нотаріуса Стукаленко Л.С., позивачу було повідомлено, що не можливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру під АДРЕСА_2 та на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1, у зв'язку із тим, що на вказане майно, яке належало матері та батьку позивача накладено арешт Приморський районним судом. Одеси по справі № 2/590/09 від 03.12.2007 року, який був зареєстрований Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою 14 грудня 2007 року за реєстраційними номерами: 6230989 та 6230834.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 06.06.2016 р., позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1268 ЦПК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини у відповідності до ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Таким чином, з моменту смерті ОСОБА_7, ОСОБА_3, враховуючи факт звернення ОСОБА_1із заявою про прийняття спадщини, спадкове майно варто вважати таким, що належить позивачу.
При цьому, стаття 41 Конституції України закріплює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Таким чином, наявність безпідставно накладеного обтяження на нерухоме майно, а саме: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3; 734/1000 частин та 266/1000 частин квартири АДРЕСА_2;1/5 частину квартири АДРЕСА_1, порушує права позивача, яка не в змозі належним чином юридично оформити спадщину, що дає підстави для захисту її прав шляхом задоволення позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, суд, дослідивши докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
На підставі викладеного, керуючись: ст. ст. 2, 13, 76-80, 81,223, 247, 274-275, 280-281 ЦПК України,суд-
Зняти арешт з нерухомого майна:
1/5 частини квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3.
734/1000 частин та 266/1000 частин квартири АДРЕСА_2;
1/5 частину квартири АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_4, накладений на підстав ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007 року справа № 2-590/09 (№ 2-545/07), який зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна 14.12.2007 року за № 6230989, 6230834, 6230519 Четвертою Одеською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007 року справа № 2-590/09 (№ 2-545/07).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.
Повний текст рішення суду виготовлений 17.01.2018 року
Суддя: А. Ю. Бойчук