АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

16 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гречишникової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро клопотання представника ОСОБА_2

по апеляційній скарзі ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення та недійсним державного акта на право приватної власності на землю, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення та недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 листопада 2014 року вона є спадкоємцем майна після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: 45/100 часток домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 1135 кв.м. За доводами позовної заяви, на теперішній час, інша частина указаного домоволодіння перебуває у розпорядженні відповідачів. Згідно із договором купівлі-продажу від 24 лютого 1987 року ОСОБА_9 продала ОСОБА_10 55/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 10 листопада 1986 року. На цей час ОСОБА_10 помер.

Позивач посилалась на те, що ставши власником 45/100 часток указаного домоволодіння, вона позбавлена можливості приватизувати земельну ділянку, на якій розташована зазначена частина домоволодіння та яка є необхідною для обслуговування їй цього домоволодіння, у зв'язку із тим, що ОСОБА_10 земельна ділянка була незаконно приватизована. Так, листом від 26 вересня 2012 року Управління Держкомзему у м. Дніпропетровську повідомило її про те, що указана земельна ділянка була надана у власність ОСОБА_10 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 грудня 1998 року № 2478 і йому було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0631 га, яка розташована по АДРЕСА_1, для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у зв'язку з чим, позивач просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 17 грудня 1998 року № 2478 «Про передачу у приватну власність та надання у користування земельних ділянок громадянам у Жовтневому районі м. Дніпропетровська» в частині передання ОСОБА_10 земельної ділянки площею 0,0631 га за адресою: АДРЕСА_1, та визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю, який виданий йому на підставі указаного рішення та зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 022095 від 22 березня 1999 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення та недійсним державного акта на право приватної власності на землю відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її позовних вимог, оскільки вважала, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представником відповідача було заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв»язку зі смертю позивача та у зв»язку з тим, що дані правовідносини не допускають правонаступництва.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Вимогами ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок смерті.

Згідно ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Таким чином, з аналізу норм Закону вбачається, що спадкуватись може право, яке виникло саме за життя спадкодавця.

Як вбачається із актового запису про смерть № 1105 від 01 грудня 2017 року позивач ОСОБА_3 померла 28 листопада 2017 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та, приймаючи до уваги, що дані правовідносини допускають правонаступництво у даній справі, вважає, що клопотання представника відповідача про закриття апеляційного провадження підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 255, 374 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити представнику у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Державна інспекція сільського господарства в Дніпропетровській області про визнання незаконним та скасування рішення та недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко