Справа № 212/3072/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., з участю: секретаря судового засідання Конограй В.В., без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу № 212/3072/17, 2/212/182/18 за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради, про визнання права власності в порядку спадкування

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що: її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, вона ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5 приватизували та були співвласниками квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір ОСОБА_3, а майже через пів року після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_4. За свого життя мої батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заповіт не складали. Після смерті батьків ОСОБА_2, є єдиним спадкоємцем першої черги як донька спадкодавців, інші спадкоємці першої черги відсутні.

На час смерті її матір ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, сама. Батько ОСОБА_4 був зареєстрований АДРЕСА_1. Позивач, ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, а з 19.01.2016 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3. Позивачка вказує, що на час смерті матері із нею ніхто зареєстрований не був, та після смерті на протязі 6-ти місяців заяв про прийняття спадщини не подав. Однак, позивачка вказує, що її батько ОСОБА_4 прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки постійно проживав з мамою до часу відкриття спадщини, а саме з 2009 року за адресою АДРЕСА_2, по час смерті. Її батьки були похилого віку та тяжко хворіли, у зв'язку з чим мали потребу в постійній допомозі, мама ОСОБА_3 майже не ходила, хворіла іщемічною хворобою, кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця, перенесла два інсульти. Батько ОСОБА_4 також хворів, та коли з 2009 року став проживати з дружиною по АДРЕСА_2, то став на облік до лікаря, з 2009 року батьку та матері надавали медичну допомогу та вони оглядалися лікарями за адресою АДРЕСА_2, згідно до медичних документів батьки проживали разом. Позивачка також зазначає, що батько також не міг встигнути подати заяву про прийняття спадщини, так як ще до спливу 6-ти місячного строку, після смерті мами, а саме, через 4-ри місяці - ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Після смерті батька ОСОБА_4, позивачка подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, та нотаріус видав їй свідоцтво на спадщину за законом після смерті батька, а після смерті мами на ? частину квартири АДРЕСА_1, отримати не змогла так як нотаріус не вбачає, що спадщина ніким не прийнята. Оскільки нотаріус не може видати свідоцтво на спадщину, вона звернулася до суду.

До судового розгляду справи представник позивача адвокат Примаков К.О. звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач - Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, у судове засідання не з'явилась, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника виконкому, проти позову не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України.

Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Матеріалами цивільної справи встановлено:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 57,6 кв.м., житлова 38, 1 кв.м.. Оскільки квартира була набута у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» то кожному із співвласників належала ? частка квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть НОМЕР_1 від 23.11.2015 р., видане Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 1871).

За життя ОСОБА_3 заповіт не складала. Після її смерті у відповідності до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями за законом були:

-ОСОБА_4, як чоловік спадкодавця (свідоцтво про шлюб та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відповідно до яких батьки 19.01.1972 року зареєстрували шлюб в Дзержинському відділі РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 91).

-позивач, ОСОБА_2, як донька спадкодавця (свідоцтво про народження від 10 травня 1972 року, видане Дзержинським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис №2. Факт зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.05.1985 року видане Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 431).

Інші спадкоємці першої черги відсутні.

На момент смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2. Батько ОСОБА_4 з 30.11.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_2(по момент смерті) був зареєстрований АДРЕСА_1.

Позивач, ОСОБА_2 з 26 листопада 2015 року по 19.01.2016 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2, а з 19.01.2016 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_3.

Таким чином вбачається що на час смерті зі спадкодавцем ОСОБА_3, ніхто зі спадкоємців першої черги зареєстрований не був. Судом також встановлено, що на протязі 6-ти місяців заяв про прийняття спадщини спадкоємці не подавали.

Згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України , Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Поняття «місце проживання та реєстрація» вказані ч.3 ЗУ України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»: - місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла.

Однак в п.3.21 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Наказу МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що:

3.21. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї.

3.22. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Тому Наказ МЮ України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», фактично ототожнює поняття місце проживання поняттям реєстрація. Однак Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вказані поняття не ототожнює.

Верховний суд України, в своїй Ухвалі від 03 листопада 2010 року вказує, що сама по собі реєстрація місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Таким чином у відповідності до Наказу МЮ України начебто вбачається, що після смерті мами спадщину ніхто не прийняв.

Позивачем надані медичні документи на батьків: матір ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4. Згідно до медичних документів ОСОБА_3 хворіла іщемічною хворобою серця: дифузним кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця ІІ ст.., СНІ, жовчокам'яною хворобою, хворіла хронічним пієлонефритом, вона також перенесла два інсульти. Батько - ОСОБА_4 хворі іщемічною хворобою серця: дифузним кардіосклерозом, гіпертонічною хворобою серця ІІ ст., цереброваскулярною хворобою, хронічним пієлонефритом, поганий зір.

Окрім того, відповідно до медичних документів, вказане сумісне проживання з 2009 року по момент їх смерті, матері ОСОБА_3 та батька ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, за вказаною адресою їм і надавалася лікарями медична допомога.

З наведеного суд вбачає доказ сумісного проживання спадкоємця ОСОБА_4 зі спадкодавцем по АДРЕСА_2, на час смерті спадкодавця.

Судом також встановлено, що після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємець ОСОБА_4, ще до спливу 6-ти місячного строку, а саме, через 4-ри місяці, також помер - ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (свідоцтво про смерть НОМЕР_2 від 27.04.2016 р., виданим Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 742).

За життя ОСОБА_4 заповіт не складав.

Після смерті батьків ОСОБА_4, позивачка, ОСОБА_2, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги як донька спадкодавців, Інші спадкоємці першої черги відсутні.

Після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 прийняла спадщину, та нотаріус видав їй свідоцтво на спадщину за законом. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом на спадщину за законом, яку позивачка додала до матеріалів справи.

Однак на частину квартири, яка належала за життя матері, а саме ? частину квартири АДРЕСА_1, отримати не змогла так як нотаріус не вбачає, що батько прийняв спадщину після смерті матері.

ОСОБА_2 в позові вказує, що на час смерті матері її батько постійно проживав зі спадкодавцем, а тому прийняв спадщину, у відповідності до ст. 1268 ЦК України, та заяв нотаріусу про відмову від права на спадщину не подав, з такою думкою погоджується й суд за підстав, які наведені вище.

Суд витребував спадкову справу, після смерті ОСОБА_3, однак відповідно до відповіді нотаріуса, така спадкова справа ніким не заводилася.

Згідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після смерті відкриття спадщини, однак не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Тому у відповідності до вказаної правової норми, оскільки, після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 не встиг прийняти спадщину, оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_2, через 4-ри місяці після відкриття спадщини, то право на спадщину, після її смерті за спадковою трансмісією перейшло до позивача ОСОБА_2.

Керуючись ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст.ст. 1261 1268, 1269, 1270, 1276 ЦК України , ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, загальна площа якої складає 57,6 кв.м., житлова 38, 1 кв.м. в порядку спадкування за законом по спадковій трансмісії, після смерті матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 31 січня 2018 року і підписано без його проголошення.

Суддя: О. Г. Пустовіт