ЄУН № 336/4240/17
пр. № 2/336/161/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що на підставі рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року отримує на свою користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в сумі 350 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на недостатність коштів на утримання дитини, підвищення мінімального розміру аліментів на дитину до 50% відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на свою користь на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач у судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог, не заперечуючи проти винесення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся судовою повісткою, направленою за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

В ході розгляду справи позивачем було направлено до суду додаткові докази по справі.

З боку позивача в ході розгляду справи заяв чи клопотань не подавалося.

При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.

Згідно копії свідоцтва про народження батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 12.10.2015 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на «ОСОБА_6».

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 20.11.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в сумі 350 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_3

Інших документів, які б мали значення для вирішення справи,та на які б позивач посилалась в обґрунтування заявлених вимог, позивачем суду не надано.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 Прикінцевих положень ЦПК України в Редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.2 ст.51 Конституції України та, ст. 180 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Суд погоджується з доводами позивача, що сума у 350 гривень, яка була стягнута рішенням суду від 20.11.2012 року недостатня для забезпечення дитини.

Як вказує ст. 184 ч. 1 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 ч. 2 СК України вказує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідна правова позиція, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, сформульована у постанові Верховного суду України від 06.11.2013 року у справі за № 6-113цс13.

Враховуючи, що з 01.01.2018 року прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1492 гривні, а для дитини віком від 6 до 18 років 1860 років, ОСОБА_3 у лютому 2018 року досягне шестирічного віку, тож суд вбачає підстави для задоволення заявлених вимог в повному обсягу, та збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини до 1000 гривень на місяць з індексацією цієї суми у відповідності до чинного законодавства.

Також з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, аліменти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2017 року до досягнення повноліття ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, відомості про індивідуальний ідентифікаційний номер відсутні, в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 гривень (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.І. Дацюк