1Справа № 335/4938/18 2-о/335/84/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Мереуци М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, перебування особи на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04.04.1981 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5. Після смерті чоловіка, заявниця звернулась до Центрального об'єднання управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Однак, Центральним об'єднаним управлінцям Пенсійного фонду України м. Запоріжжя було відмовлено у призначенні пенсії, через те що ОСОБА_1 не має документу, що підтверджує факт її перебування на утриманні чоловіка. Просила суд встановити факт її перебування на утриманні ОСОБА_2

У судове засідання заявник ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги заяви підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника управління. Також суду надано письмові пояснення, згідно з якими, факт перебування на утриманні заявницею не був підтверджений, правових підстав на призначення пенсії у звязку з втратою годувальника управління немає.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що з ОСОБА_1 перебувала з 04.04.1981 року у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть.

З серпня 2011 року ОСОБА_1 не працює та є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення №НОМЕР_1.

ОСОБА_2 взятий на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилися з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 02.10.2015 року №НОМЕР_2.

ОСОБА_1 взята на облік Управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Вознесенівському району як внутрішньо переміщена особа, яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою від 10.04.2018 року №9764.

Вказаними довідками підтверджується факт реєстрації та проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за однією адресою: . АДРЕСА_1.

Також, згідно вказаних довідок місце фактичного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, є одна адреса: АДРЕСА_2.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сімї встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали за адресою: АДРЕСА_2, та переїхали у вказане житло з зони проведення АТО в 2014 році.

ОСОБА_1 звернулась до Центрального об'єднанного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника, та листом Центрального об'єднанного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя їй було відмовлено через відсутність документу, що засвідчує факт перебування на утриманні.

Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання сім'ї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також значення, яке має встановлення даного юридичного факту для реалізації прав заявника, суд оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні має для заявниці юридичне значення і потрібне для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, суд вважає за можливе заяву задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Центральне обєднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст судового рішення складено 22 жовтня 2018 року.

Суддя: Н.І. Рибалко