01.11.2018 Справа № 756/7722/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________________________
Унікальний № 756/7722/18
Провадження №2/756/4505/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Шпак І.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька та стягнення аліментів на дитину та дружину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15.06.2018 року звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька та про стягнення аліментів щомісячно на утримання дитини та дружини у твердій формі в сумі пять і три тисячі гривень відповідно.

У позовній заяві позивач зазначила, що між нею та відповідачем 30.07.2016 року зареєстровано шлюб. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства позивач проживає з малолітньою дитиною окремо від відповідача, який не бере у необхідному та достатньому обсязі участь в утриманні дитини так як і не бере участі в утриманні дружини яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку.

Окрім цього зазначила, що відповідач в добровільному порядку відмовляється надати згоду на реєстрацію місця проживання спільної з позивачем дитини, тому вважала за можливе щоб в судовому порядку було надано дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини сторін без відповідної згоди відповідача.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на її утримання та утримання спільної з ним дитини підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, вимогу про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини сторін без згоди відповідача не підтримала, вказала на те, що після відкриття провадження у справі, відповідач в добровільному порядку задовольнив вказану вимогу та надав дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини, що підтверджується відповідною довідкою від 02.10.2018 року.

В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково, в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 1500 грн. щомісячно та стягнення аліментів на дружину в розмірі 500 грн. щомісячно, або аліменти тільки на дитину в розмірі 2000 грн. щомісячно, щодо задоволення іншої частини позовних вимог заперечували та вказували на те, що відповідач не має постійного місця роботи та отримує середньомісячний дохід, який складає 8000 грн. на місяць, тому задоволення вимог позивача у повному обсязі, поставить сторони в неоднакове матеріальне становище та призведе до порушення прав відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається із матеріалів справи, 30.07.2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Соломянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1752 (а.с. 41). Сторони від шлюбу мають дитину ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.07.2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №3623 (а.с. 42), яка проживає разом із позивачем.

Згідно з довідкою №1885694 від 02.10.2018 року про реєстрацію місця проживання особи, виданою Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської районної державної адміністрації, місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 20.09.2018 року по час видачі довідки зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 147).

Отже суд приходить до висновку, що вимогу позивача про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька було задоволено відповідачем після пред'явлення позову, що визнається сторонами.

Враховуючи те, що вимога позивача про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька було задоволено відповідачем після пред'явлення позову, а сторона позивача її не підтримує, суд приходить до висновку про необхідність відмови в її задоволенні, з причин її задоволення відповідачем в добровільному порядку.

Оскільки домовленості між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 щодо обовязку утримувати дитину та самого позивача не досягнуто, питання про стягнення аліментів з відповідача потребує вирішенню в судовому порядку.

3гідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу (далі - СК України) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як визначено у ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Позивач, посилаючись у позовній заяві на нерегулярний характер доходу відповідача, просила суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі (а.с. 5).

Відповідач у відзиві на позовну заяву стверджував, що не має постійного заробітку (доходу), а його середньомісячний дохід складає вісім тисяч гривень (а.с. 70).

Інших доказів щодо розміру доходу відповідача матеріали справи не містять, оскільки сторонами надані не були.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини.

Як передбачено ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Ураховуючи, що дитина ОСОБА_4 є малолітньою, проживає разом із позивачем, у зв'язку з чим цілодобовий обов'язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 гривень щомісячно з їх подальшою відповідною індексацією, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

З огляду на обставини, викладені у ч. 1 ст.182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати ОСОБА_1, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Суд, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини враховує ту обставину, що відповідач надавав кошти на таке утримання, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.79 - 87), однак така допомога носить не системний характер.

Інших доказів, які б спростовували висновки суду матеріали справи не містять та учасниками процесу надані не були.

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 цієї ж статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Як убачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до суду остання перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( а.с. 146). Натомість відповідач є працездатною особою, та не заперечує факт отримання ним доходів. Окрім того відповідач частково визнає вимогу позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дружини.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач має змогу надавати позивачу допомогу на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Разом із цим, розмір аліментів на утримання дружини, про який просить позивач, з урахуванням розміру доходу відповідача та визначення судом розміру аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини, стороною позивача в повному обсязі не доведений. Тому суд, з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно та до досягнення спільної дитини сторін трьох років, оскільки у зв'язку із перебуванням позивача у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з 06.09.2017 року (а.с.146) обмежує позивача самостійного отримання відповідного доходу за результатами своєї професійної діяльності.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Враховуючи ту обставину, що позивач не підтримав заявлену позовну вимогупро надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька, оскільки її було задоволено відповідачем після пред'явлення позову, суд в межах ч.3 ст. 142 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, який був сплачений за вказану вимогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 84, 141, 181, 182, 184, 191, 430 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_3)про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини без згоди батька та стягнення аліментів на дитину та дружину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_3)на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, з їх подальшою відповідною індексацією починаючи з 15.06.2018 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_3)на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1)аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 15.06.2018 року та до досягнення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення платежу (аліментів) за один місяць;

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_3)на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_3)на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 01.11.2018 року.

Суддя: О.В. Диба