Справа №480/800/17 23.01.2018
Провадження №22-ц/784/80/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Прокопчук Л.М.,

Суддів Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.

Із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2017 року, яке ухвалене в приміщенні того ж суду, головуючий - суддя Шаронова Н.О. у цивільній справі № 480/800/17, номер провадження 22-ц/784/80/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначав, що 11 серпня 2009 року між ним та відповідачем було розірвано шлюб.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27.10.2016 року з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття.

Посилався на те, що його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки він перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6, з якою має спільну дитину ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з чим ОСОБА_6 не працює. Також посилався на те, що з 01.09.2017 року він працює та має заробітну плату в розмірі 3300 грн. Просив зменшити розмір аліментів, стягнутих судом до 1/6 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини (а.с.1-2, 29).

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено (а.с. 38-40).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позов (а.с. 44-45).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог.

Відповідач просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Позивач з 01.09.2017 року працює торговцем роз'їзним у ТОВ «Оптова компанія Тайгер Груп» і його посадовий оклад становить 3300 грн.

Відповідач ОСОБА_2 не працює.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів позовних вимог.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, обставинам справи.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом правильно встановлено, що рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття.

Доказів того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина в розмірі ? частини заробітку (доходу) позивача, змінився матеріальний або сімейний стан, позивач не надав.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що його матеріальний стан змінився, а саме погіршився після винесення рішення суду від 27.10.2016 року про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, в розмірі 1/4 частки його доходу не заслуговують на увагу, оскільки згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України від 27.04.2017 року інформації про доходи позивача за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року відсутні (а.с. 7). В той же час з 01.09.2017 року він працює та має постійний дохід (а.с. 30).

Наведені докази не можуть свідчити про те, що матеріальний стан позивача після стягнення аліментів погіршився.

Не можна погодитись з доводами скарги щодо того, що з часу винесення рішення про стягнення аліментів від 27.10.2016 року змінився його сімейний стан, оскільки його дочка ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5), тобто до ухвалення судом зазначеного рішення. З копії рішення суду від 27.10.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 визнав позов.

На погіршення стану свого здоров'я або інші обставини, які впливають на зміну розміру аліментів, позивач не посилається.

Таким чином висновок суду про недоведеність позовних вимог відповідає обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 375 ЦПК України рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови виготовлено 23 січня 2018 року