Справа №345/4193/18
Провадження № 2/345/1765/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

01.11.2018 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.07.2013 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з позивачкою, знаходиться на її утриманні.

Син потребує постійного стороннього догляду, оскільки він інвалід дитинства. Тому позивач не працює, бо доглядає сина інваліда, опікується ним. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання сина відповідно до рішення суду. Проте відповідач їх не сплачує. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, її лікуванні. Син проходить реабілітацію: масажі, фізкультура ЛФК, праця з психологом, логопедом, заняття у басейні. При виконанні процедур, занять позивач повинна бути з сином, сам обслужити себе він не спроможний. Позивач вкладає всі кошти в утримання сина, його лікування.

Позивач зазначає, що відповідач працездатна особа, працює неофіційно у будівельній бригаді, має відповідний заробіток, зароблені кошти витрачає на себе, інших дітей немає. Тому відповідач матеріально спроможний сплачувати аліменти на її утримання. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як того з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід ОСОБА_4 у розмірі по 3000,00 грн.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала з вищенаведених підстав, просить суд позов задоволити в повному обсязі. Просить суд врахувати важкість захворювання її сина, те, що самостійно не сидить, не ходить, не здатний до самообслуговування, а тому потребує постійного стороннього догляду. Тому позивач не має змоги працювати, так як цілодобово здійснює догляд за сином ОСОБА_3. Отримує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда, яка на даний час становить 2960,00 грн.

Позивач вказує, що відповідач неофіційно працює в будівельній компанії, інших утриманців не має, проте ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини. На даний час позивач звернулася до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання сина. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, позивач просить позов задоволити у повному обсязі. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

У судове засідання відповідач не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином (а.с.28). Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, рішенням Калуського міськрайонного суду від 31.07.2013 року шлюб між ними було розірвано (а.с.3).

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що його батьком є відповідач ОСОБА_2 (а.с.4).

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України.

Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

За ст. 88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Із системного аналізу норм ст. 80, 88 СК України випливає, що право на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів, а саме: проживання одного з подружжя з дитиною-інвалідом та опікування нею; нездатністю дитини обходитися без постійного стороннього догляду; походження дитини від другого з подружжя (кровне споріднення); спроможністю другого з подружжя надавати матеріальну допомогу.

Згідно виписки №763 з рішення ЛКК від 05.09.2018 року (а.с. 6) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний інвалідом дитинства (підгрупа «А»), потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до виписок з медичних карт (а.с. 10, 11) ОСОБА_4 виставлено діагноз: Дитячий церебральний параліч, подвійна геміплегія. Рухові порушення ІV рівня за класифікацією GMFCS. Стадія локомоції: пересування неможливе. Фаза вертикалізації: лежання з контролем голови. Гідроцефалішунтована, субкомпенсована. Симптоматична епілепсія. Когнітивні розлади. Двобічний звих голівок стегнових кісток.

Матеріалами справи встановлено, що син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з позивачкою ОСОБА_1, яка здійснює за ним догляд, займається його реабілітацією (а.с. 5, 7).

Суд враховує, що право того з подружжя, з ким проживає дитина-інвалід, на утримання, повязане з виникненням досить складних життєвих обставин, в яких останній з об'єктивних причин значно більшою мірою виконує обов'язки по догляду і розвитку дитини, зазнає більших фізичних та психологічних навантажень і у зв'язку з цим потребує додаткової підтримки. А тому відповідач зобов'язаний брати участь у забезпеченні матеріального благополуччя позивача, з яким проживає дитина-інвалід, та, як визначено приписами ч. 2 ст. 88 СК України.

За таких обставин суд вважає, що, оскільки у звязку із тим, що позивач цілодобово здійснює догляд за дитиною-інвалідом і, відповідно, позбавлена моживості працювати, розмір аліментів на утримання позивача слід визначити, виходячи саме з розміру прожиткового мінімуму на працездатну особу. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 грудня становитиме 1921 грн.

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Зокрема, твердження позивача, що відповідач працює та отримує високу заробітну плату, є голослівними, не підтверджені обєктивними доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі по 1921,00 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікування ним.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 384,20 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с.14), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. cт. 80,88 СК України, ст.ст. 19,141, 259, 263-265, 274, 280-282 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно непрацюючого, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м.Калуша, вул.Будівельників, 13/14,Івано-Франківської області, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі по 1921,00 грн. щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною-інвалідом ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та опікування ним, починаючи з 08.10.2018 року.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384,20 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 02.11.2018 року.

Головуючий