Справа № 438/819/18
Номер провадження 2/438/361/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 жовтня 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Слиша А.Т.

при секретарі Гадубяк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, 24.07.2011р.н., щомісячно в розмірі 2000 грн. , які підлягають індексації відповідно до закону.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано у судовому порядку 22.06.2017. В даному шлюбі народилася донька ОСОБА_3, 24.07.2011р.н. Відповідач ОСОБА_2 до недавнього часу працював у ТОВ «Львівгазбуд» Дрогобицкого РВ, але на даний час місце праці позивачу невідоме. На утримання спільної доньки позивач витрачає значні кошти, про що подає підтверджуючі документи. Самостійно позивач не може належним чином забезпечувати усі потреби доньки.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задоволити. Про заочний розгляд справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 бв судове засідання не з»явився, хоча був належним чином повідомлений, про день та час розгляду справи були повідомлений своєчасно та належним чином. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті, не прибув до суду без поважних причин, відзиву на позовну заяву на пропозицію суду, що викладена в ухвалі про відкриття провадження у справі не подавав.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторонами в судовому порядку розірвано шлюб, що підтверджується світлокопією рішення Бориславського міського суду Львівської області від 22.06.2017 року. Відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, 24.07.2011р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження 1-СГ №293515 від 02.08.2011 року, видане відділом ДРАЦС Бориславського МУЮ Львівської області..

Відповідно до довідки ПП «Борислав-Комфорт» від 04.07.2018 року встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із донькою ОСОБА_3, 24.07.2011р.н.

Згідно світлокопій квитанцій приватбанку встановлено, що позивач ОСОБА_4 оплачує послуги відділу освіти БМР за приватні класи, зокрема: 11.06.2017 року за 1 півріччя 1-Г клас ОСОБА_3 в сумі 237,60 грн.; 02.03.2018 року в сумі 311,50 грн.

Крім цього, згідно світлокопій квитанцій до прибуткового касового ордеру за №№12, 13, 14, 15 приватного стоматолога, поданих як доказ позивачем ОСОБА_1, стверджено, що позивачем оплачено послуги приватного стоматолога за обслуговування пацієнта ОСОБА_3 на загальну суму 1800 грн.

Позивачем, в підтвердження своїх позовних вимог, подано суду також копії товарних чеків, з яких вбачається, що позивачем було здійснено ряд покупок дитячого одягу.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України).

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

За вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2018» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року 1860 грн, з 1 липня 1944 грн. Таким чином, в залежності від періоду змінюється прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відтак, станом на сьогоднішній день 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років становить 972 грн.

Враховуючи встановлені по справі обставини, оцінюючи належність, допустимість, достатність, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, зважаючи на стан здоров'я та матеріальне становище дитини, оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, суд приходить до висновку про те, що з метою забезпечення прав дитини на матеріальне утримання позов необхідно задовольнити в повному обсязі та визначити розмір аліментів в сумі 2000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним, який не суперечить нормам матеріального права.

При цьому, суд виходить із захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, судом не встановлено.

Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

З відповідача, згідно ст.141 ЦПК України, також необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 179, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст.13, 19, 81, 82, ст.141, 263-265, 268, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь ОСОБА_1 (19.02.1988р.н., зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, 24.07.2011р.н., щомісячно в розмірі 2000 грн., які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 липняі 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) в дохід держави 704 гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Слиш А.Т.