№263/603/18
№2/263/897/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до Департаменту фінансів Маріупольської міської ради, міського голови ОСОБА_3 про поновлення на роботі, про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, про визнання неправомірним та скасування розпорядження, про визнання неправомірними дій, треті особи: Маріупольська міська рада, Маріупольська первинна профспілкова організація №141-2 Всеукраїнської профспілки «Народна солідарність»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою захист трудових прав.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У звязку з цим, оскільки позовна заява надійшла до суду 18.01.2018 року, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Відповідно до п. п. 6, 7, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На порушення указаних вимог позивачем у позовній заяві не зазначені відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, у тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У позовній заяві ОСОБА_2 заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору, на обґрунтування якого він посилається на те, що заявлені позовні вимоги стосуються поновлення на роботі та стягнення заробітної плати.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Встановлено, що позивач звертається до суду з вимогами про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку час вимушеного прогулу. Вказані вимоги нерозривно пов'язані між собою. Середній заробіток за час вимушеного прогулу, який позивач просить стягнути з відповідача фактично є заробітною платою, яку позивач не отримав за період його вимушеного прогулу.

За таких обставин, слід дійти висновку про те, що позивачі звільняються від сплати судового збору за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в силу ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Отже за вимогами в частині визнання неправомірним та скасування розпорядження від 14 грудня 2017 року № 1254ос про його звільнення, поновлення на роботі з дня звільнення та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач звільнений від сплати судового збору, а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає частковому задоволенню.

Разом із тим, позивачем заявлена вимога про щодо визнання неправомірними дій відповідача щодо ненадання ОСОБА_2 відпустки без збереження заробітної плати на період проведення антитерористичної операції на підставі заяви останнього, що є вимогою немайнового характеру за яку судовий збір підлягає сплаті.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року у розмірі 1762 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою з 1 січня 2018 року справляється у розмірі 704,8 грн.

На підтвердження оплати судового збору до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області необхідно надати оригінал квитанції про оплату.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення позовної заяви без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 про захист трудових прав, - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Ковтуненко