Справа № 419/1409/18
Провадження № 2/419/336/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що 23.03.2017 року померла матір позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, до складу якої увійшли нараховані, але невиплачені пенсійні виплати, які померла отримувала з червня 2017 року і до моменту смерті. 23.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса Сєвєродонецького міського нотаріального округу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5, проте їй було відмовлено у звязку з пропущенням строку прийняття спадщини встановленого ст.ст. 1268-1270 ЦК України.

Представник позивача зазначає, що через свою правову необізнаність позивач не знала про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини. Коли вона дізналась про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини, то тривалий час не могла отримати свідоцтво про смерть, оскільки її мати померла на території тимчасово непідконтрольній українській владі, тому на поховання та оформлення свідоцтва про смерть було витрачено багато часу. Після отримання свідоцтва про смерть позивач звернулась до нотаріуса для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено нотаріусом в прийнятті спадщини.

На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі доручення (а.с.13), в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Третя особа - приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилась, заперечень проти позову не надала.

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1269 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження викладених в позовній заяві доводів до позовної заяви додані: копія паспорта позивача (а.с.5-6), копія реєстраційної картки платника податків позивача (а.с.7), копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивача (а.с.8), копія свідоцтва про народження позивача (а.с.9), копія свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.10), копія постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11), копія паспорта ОСОБА_5 (а.с.12).

При зверненні до суду представник позивача посилається на те, що 23.03.2017 року померла матір позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5. Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази, що свідчать про смерть ОСОБА_5, зокрема, відсутній первісний доказ зазначеного факту, а саме свідоцтво про смерть ОСОБА_5

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

З позовної заяви вбачається, що через свою правову необізнаність позивач не знала про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини. Коли вона дізналась про необхідність подачі заяви на прийняття спадщини, то тривалий час не могла отримати свідоцтво про смерть, оскільки її мати померла на території тимчасово непідконтрольній українській владі, тому на поховання та оформлення свідоцтва про смерть було витрачено багато часу. Після отримання свідоцтва про смерть позивач звернулась до нотаріуса для оформлення права на спадщину, але їй було відмовлено нотаріусом в прийнятті спадщини.

Однак, зважаючи на відсутність в матеріалах справи копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5, перевірити поважність причин пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, суд не має можливості, адже з доданих матеріалів неможливо встановити час смерті спадкодавця, а також дату отримання свідоцтва про смерть.

Разом з тим, відповідно до ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Так, відповідачем у справі вказано ОСОБА_3 селищну раду, однак з матеріалів справи неможливо встановити чи є зазначений відповідач належним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що останнім місцем проживання ОСОБА_5, тобто місцем відкриття спадщини, є підпорядкована ОСОБА_3 селищній раді територія.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, щодо неможливості задоволення позовних вимог, оскільки факти викладені представником позивача в позовній заяві не знайшли своє відображення в матеріалах, наданих суду на підтвердження заявлених вимог, у звязку з чим у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно ст. ст. 1221, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа приватний нотаріус Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О. М. Іванова