Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3234/17
Провадження №: 2/332/109/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Безлер Л.В.,

при секретарі Жечевій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2(місце проживання:ІНФОРМАЦІЯ_2) про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 лютого 2001 року , посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем виявились не вдалими, мешкають окремо, подружніх стосунків не мають, спільне господарство не ведеться. Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з відповідачем та ОСОБА_4,14 01.2010 року народження, який проживає з нею. Вважає відновлення подружніх стосунків неможливим, спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає.

Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не сповістила, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити.

Відповідач, у підготовче судове засідання не зявився, про час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неприбуття суд не сповістив, надав суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі, просив суд розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

18.01.2018 року відповідач ОСОБА_2 надав заяву про визнання позову у повному обсязі.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії І-ЖС, №014931, виданого 16 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя, 16.02.2001 року сторони уклали шлюб, актовий запис №30 (а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають дітей, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Судом також встановлено те, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться, бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спори щодо поділу майна відсутні.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Пунктом 9 статті 7 Сімейного Кодексу України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності, відповідно до моральних засад суспільства

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Як зазначено у статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно із ст.111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

У даному випадку позивач не вважає за можливе, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи щодо примирення.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

На підставі ч.1 ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 10, 13, 141,200,206,247, 258,259,263-265,272,273, України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання:ІНФОРМАЦІЯ_5) до ОСОБА_2( місце проживання:м. Запоріжжя, вул.Середня,буд.17) про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 16.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис №30.

ОСОБА_1 залишити прізвище «Левіна», яке було змінене під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.В. Безлер