_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/6058/18
Провадження № 2/520/4762/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м.Одеси з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в якій просить стягнути з відповідача страхової компанії Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь не сплачене страхове відшкодування на суму 18741 грн. 68 коп.; стягнути з відповідача ОСОБА_2 заподіяний матеріальний збиток на суму 1569 грн.60 коп., моральну шкоду на суму 2000 грн., судові витрати на суму 2000 грн., а всього на загальну суму 5569 грн. 60 коп.; стягнути з відповідачів сплачений судовий збір.

Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 31.05.2018 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомлення /викликом/ сторін.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачам був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідачами ОСОБА_2 та ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» було надано відзиви, якими відповідачі позовні вимоги не визнали у повному обсязі та просили відмовити.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

До судового засідання зявився представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання зявилась, позовні вимоги не визнала та просила відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у звязку з тим, що її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована, то за умови настання страхового випадку саме страхова компанія зобовязана відшкодувати матеріальний збиток та моральну шкоду потерпілому. Крім того, вона просить звернути увагу на те, що вона є студенткою денної форми навчання, не має постійного прибутку, відсутнє майно на праві власності, мати є інвалідом, тому заявлені витрати є надто значними.

Представник відповідача - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» до судового засідання не зявився, надав суду відзив, яким просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 01.05.2017 року близько 20 год. 50 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Hyundai IX35», державний номер ВН 3339 EI, рухаючись у м. Одеса по вул.Ак.Глушко на регульованому перехресті з вул. Ільфа та Петрова, при повороті ліворуч, не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого сталося зіткнення. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.11.6 « Правил дорожнього руху».

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2017 року відповідач ОСОБА_2 була визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак провадження по справі було закрито у зв'язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП /а.с.7/.

Представник позивача зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно матеріальний збиток, який складається з наступних витрат: вартості заподіяного матеріального збитку завданого пошкодженням автомобіля НОМЕР_2, який згідно звіту, виконаному субєктом оціночної діяльності фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 № 258/17 від 23.05.2017 року складає - 39789 гривень 43 копійки; вартості оплати за оцінку пошкодженого автомобілю на суму 1500 гривень; вартості оплати телеграми до страховій компанії на суму 69 гривень 60 копійок, моральну шкоду на суму -2000 гривень, судових витрат на правничу допомогу на суму 2000 гривень, , а всього на суму 45359 гривень 03 копійки.

У судовому засіданні представник позивача пояснив, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 01.05.2017 року, 03.05.2017 року позивач повідомив ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про вказану пригоду та разом з представниками страхової компанії було складено акт огляду транспортного засобу, та в подальшому страховою компанією була складена ремонтна калькуляція, однак позивачу не було повідомлено про вартість матеріального збитку та він вважав, що страхова компанія взагалі не сплатить страхове відшкодування, тому він звернувся до субєкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, який 23.05.2017 року склав звіт про оцінку автомобіля.

Відповідно до вищевказаного Звіту № 258/17 від 23.05.2017 року вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Galant» державний номер НОМЕР_3 складає 92631 гривня 35 копійок. Вартість матеріальної шкоди, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_2, складає 39789 гривень 43 копійки / а.с. 10-17/.

За проведення робіт по оцінки вартості матеріального збитку та отримання даного звіту позивачем було сплачено суму у розмірі 1500,00 грн., що вбачається з квитанції СПД ОСОБА_4 від 11.05.2017 року та вартості телеграми в сумі 69,60коп., що вбачається із квитанції Укрпошти від 12.05.2017 року/а.с.27,29/.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які розподіляє між відповідачами та просить стягнути з відповідача страхової компанії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» частину недоплаченого страхового відшкодування на суму 18741 гривна 68 копійок, а з відповідача ОСОБА_2 просить стягнути заподіяний матеріальний збиток на суму 1569 грн.60 коп., що складається з вартості оплати за оцінку пошкодженого автомобілю на суму 1500 гривень та вартості оплати телеграми до страховій компанії на суму 69 гривень 60 копійок, моральну шкоду на суму 2000 грн., судові витрати на правничу допомогу на суму 2000 грн., а всього на загальну суму 5569 грн. 60 коп. Судові витрати просив стягнути з обох відповідачів.

На момент події керований винуватцем пригоди ОСОБА_2 автомобіль марки «Hyundai IX35», державний номер ВН 3339 EI відповідно до вимог законодавства про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був застрахований страховою компанією Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія», страховий поліс ОСЦПВВНТЗ № АК/3790446, термін дії якого до 14.04.2018 року. Отже, цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу «Hyundai IX35», державний номер ВН 3339 EI, перед третіми особами застрахована у страховика в особі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Згідно з полісом: строк дії договору встановлено до 14.04.2018 року, розмір франшизи 1000 грн., ліміт відшкодування за заподіяну майнову шкоду на одного потерпілого становить 100 000 грн.

Встановлено, що позивач своєчасно проінформував страховика щодо події ДТП, а ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" визнало вказану ДТП страховим випадком та відшкодувало позивачу визначену її експертом матеріальну шкоду у розмірі 21047,75 грн.

Спір між сторонами виник з приводу того, що позивач, посилаючись на складений на його замовлення субєктом оціночної діяльності звіт від 23.05.2017 року, вважав, що страховик не доплатив йому страхове відшкодування у сумі 18741,68 грн., виходячи з розрахунку матеріальної шкоди у звіті у сумі 39789,43 грн. 21047,75 грн. = 18741,68 грн., яку просив стягнути в судовому порядку разом з витратами на проведення оцінки у розмірі 1500 грн.

Правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не є деліктними, а тому Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону. Якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком страхового відшкодування він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням.

У пункті 22.1. статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Зі справи вбачається, що ДТП сталась 01.05.2017р., а 03.05.2017р. ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" одержала заяву-повідомлення позивача, та в межах 10 робочих днів, а саме 03.05.2017 року, направило свого представника для визначення розміру шкоди ( а.с. 79-82).

03.05.2017р. представником страховика та ОСОБА_1, який особисто приймав участь та підписав Акт огляду, тобто погоджувався з відомостями, внесеними до Акту, а саме, з переліком пошкоджень, зазначених експертом/а.с.81/

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2383м від 16.06.2017 року, виконаної оцінювачем ОСОБА_5 вартість ремонту автомобіля НОМЕР_2, з ПДВ /без врахування фізичного зносу/, складає 50891,10 грн., що вбачається із документів наданих страховою компанією до суду.

Відповідно до положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

09.10.2017 року платіжним дорученням № 1143 ПрАТ «УПСК» сплатило на користь ОСОБА_1 21047,75 грн., вказаний факт представником позивача не оспорюється/а.с.28/. Відповідно до вимог ст. 36 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (ТЗ) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілій особі, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Також ця сума зменшується на суму франшизи, яка у цій справі визначена у 1000 грн.

Тому страховик відповідно до вказаних положень спеціального закону здійснив таке відрахування: 26457,30 ПДВ 20%= 22047,75 грн. -1000 грн. = 21047,75 грн.

Отже, страховик визначив суму страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 на підставі положень ст.ст. 29, 34, 36 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При цьому, з огляду на положення вказаного закону у потерпілої особи право на самостійне обрання експерта для визначення розміру матеріальної шкоди відповідно до п.34.3 ст. 34 вказаного Закону виникає виключено у разі, якщо страховик протягом 10 днів не вжив заходи щодо визначення розміру такої шкоди.

В даному випадку страховик виконав ці вимоги, тому, погодившись із Актом огляду свого пошкодженого ТЗ, здійсненим представником страхової компанії, позивач на свій розсуд провів оцінку майна, продублювавши дії страховика. Але звіт, наданий позивачем, не може бути прийнятий до уваги, оскільки таке право він використав попри вимоги п. 34.3 ст. 34 спеціального закону.

Необгрунтованість вимог щодо врахування звіту позивача для підтвердження суми матеріальної шкоди, яку він просив відшкодувати за рахунок страховика, тягне за собою безпідставність вимог щодо відшкодування витрат на проведення звіту в сумі 1500 грн. та вартості оплати телеграми до страховій компанії на суму 69 гривень 60 копійок.

Суд критично оцінює надані представником позивача докази щодо обсягу та суми понесених судових витрат на правничу допомогу, оскільки вартість послуг про надання правової допомоги адвокатом була розрахована на підставі Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» № 4191-VI від 20.12.2011 року, який наступного часу не є чинним, оскільки втратив чинність на підставі Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р., крім того, в матеріалах справи відсутній акт прийняття-передачі наданої правової допомоги.

Суд вважає, що представником позивача невірно обраний спосіб захисту прав позивача щодо конкретних вимог до відповідачів, не підтверджено факти звернення до ОСОБА_2 з приводу відшкодування моральної шкоди та не зазначено, в чому ця шкода полягає, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими належними та допустимими доказами це підтверджується.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови позову на позивача, оскільки суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, тому судові витрати не підлягають стягненню.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 141, 259, 263-265,354 ЦПК України, ст.ст. 22, 29, 34, 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 11,16, 1194 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 31.10.2018 року.

Суддя Гниличенко М. В.