ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6282/18 Номер провадження 22-ц/814/128/18Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.

судді: Панченко О.О., Триголов В.М.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 серпня 2018 року (час ухвалення судового рішення невідомий, дата виготовлення повного тексту судового рішення 14 серпня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини,

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с.28).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, коротко виклавши фактичні обставини справи, стверджує про те, що оскаржуваним судовим рішенням йому відмовлено у доступі до правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги у межах заявлених вимог, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-3).

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху з підстав ненадання позивачем копій позовних заяв з перекладом на російську мову у трьох примірниках для направлення до Компетентного Суду Російської Федерації відповідно до Мінської Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року (а.с.22).

Визнаючи неподаною та повертаючи позов ОСОБА_2, суддя суду першої інстанції виходив з того, що у визначений строк недоліки, зазначені в ухвалі судді від 06 серпня 2018 року, не усунуті.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

Згідно ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175 і ст.177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 фактично проживає у Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.8 ст.130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому ст. 502 ЦПК України.

Відповідно до ст.498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, виконати окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Оскільки місцем проживання відповідача є Російська Федерація, суду необхідно направити копію позовної заяви та додані до неї документи до Російської Федерації через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Полтавській області в порядку, передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.93 року.

Відповідно до ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.93 року, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Оскільки Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.93 року передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі в належним чином завіреному перекладі на російську мову, а позивачем не було додано до позовної заяви належним чином завіреного перекладу позовної заяви та долучених до позовної заяви документів на російську мову, то суд першої інстанції правомірно надав позивачу строк для подання належним чином завіреного перекладу позовної заяви та долучених до позовної заяви документів на російську мову.

Відповідно до ч.2 і ч.3 ст.185 ЦПК України строк для усунення недоліків позовної заяви не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За правилами ст.123, ст.124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Матеріалами справи не містять підтвердження отримання копії ухвали про залишення заяви без руху з підстав ненадання копій позовних заяв з додатками в перекладі, однак як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_2, ухвала Автозаводського районного суду отримана позивачем 07.08.2018 року.

Отже, останнім днем для виконання вимог ухвали судді про усунення недоліків було 10 серпня 2018 року (пятниця).

На виконання ухвали Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 09 серпня 2018 року ОСОБА_2 в строк, передбачений ч.2 і ч.3 ст.185 ЦПК України, направлено копії позовної заяви в необхідній кількості з додатками посвідченими нотаріусом. Також, окремо зазначено, що копії документів, оригінали яких відсутні у позивача, подані на російській мові, але без нотаріального посвідчення ( а.с.24,25).

Заява ОСОБА_2 отримана судом першої інстанції 13 серпня 2018 року (понеділок) (а.с.24).

Таким чином, ОСОБА_2 у встановлений строк усунула недоліки позовної заяви.

Задля дотримання принципів, визначених ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (див. рішення Європейського суду «Ільхан проти Туреччини» від 27 червня 2000р.), апеляційний суд визнає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу судді суду першої інстанції скасувати та повернути матеріали для вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14 серпня 2018 року скасувати, матеріали справи повернути до Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 31 жовтня 2018 року

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: О.О.Панченко

ОСОБА_5

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов