Справа № 567/1303/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

22 січня 2018 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Власюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національного університету "Острозька академія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3517 грн. заборгованості за договором №339/13 від 21.10.2013 року, 931,66 грн. пені, 898,55 грн. інфляційних втрат, 213 грн. в рахунок 3% річних звернувся НУ "Острозька академія".

В обгрунтування позову зазначає, що 21.10.2013 року між Національним університетом "Острозька академія" та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку бакалавра №339/13. На виконання вказаного договору позивач з 21.10.2013 року по 26.10.2015 року надавав ОСОБА_2 освітні послуги по підготовці бакалавра в галузі "право" за напрямом підготовки "Правознавство" заочної форми навчання. Зазначає, що у звязку з невиконаням умов навчального плану та порушенням умов контракту 26.10.2015 року ОСОБА_2 було відраховано з числа студентів.

Вказує, що згідно п. 3.1. договору на ОСОБА_1 було покладено обовязок своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором. Відповідно до п.4.3 договору відповідач повинен був внести плату за перший рік навчання 50% - у день підписання контракту, а 50% - до 01 лютого 2014 року, оплата за другий рік навчання здійснюється до початку навчального року (не пізніше 1 вересня кожного року).

Посилається на те, що основне зобовязання відповідача, тобто оплата за навчання мало бути виконане до 1 лютого 2014 року, проте відповідачем здійснена не була. Оскільки ОСОБА_1 умови щодо проведення оплати послуг навчання порушила, просить стягнути з неї 3517 грн. заборгованості по основному боргу, 931,66 грн. пені, 898,55 грн. інфляційних втрат та 213 грн. в рахунок 3% річних.

Представник позивача в судове засідання не з"явилась, в поданій суду заяві позов підтримала та просить розглядати справу в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявилася без повідомлення причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи, заперечень проти позову не подала. За клопотанням представника позивача, згідно ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2013 року між НУ "Острозька академія" та ОСОБА_1 було укладено договір про підготовку бакалавра №339/13, відповідно до якого позивач з 21.10.2013 року надав ОСОБА_2 освітні послуги по підготовці бакалавра за напрямом підготовки "правознавство" на заочній формі навчання.

З витягу з наказу №114-3В від 21.10.2013 року встановлено, що ОСОБА_2 поновлено до числа студентів третього курсу заочної форми навчання, спеціальності правознавство.

З наказу №129-3В від 26.10.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 відраховано з числа студентів НУ "Острозька академія" у звязку з невиконанням навчального плану та порушенням умов контракту.

З академічної довідки №383 вбачається, що НУ "Острозька академія" з 21.10.2013 р. по 26.10.2015р. надавав ОСОБА_3 освітню послугу під час його навчання в Інституті довузівського, заочного та дистанційного навчання НУ "Острозька академія", напряму підготовки "Правознавство" заочної форми навчання.

Відповідно до п.3.1 зазначеного договору відповідач взяв на себе обовязок своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені договором.

Згідно п.4.2 договору, загальна вартість освітньої послуги становить 16700 грн., а відповідно до п.4.3 договору, ОСОБА_1 повинна була внести 50% плати за перший рік навчання у день підписання контракту, і 50% - до 01 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлені у договорі, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Оскільки договором №339/13 від 21.10.2013 року на ОСОБА_1 було покладено обовязок своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, встановлені договором (01 вересня кожного року та до початку другого триместру (але не пізніше 01 лютого кожного року), а відповідач зазначений обовязок порушила, то з неї на користь НУ "Острозька академія" слід стягнути 3517 грн. основного боргу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Оскільки договором №339/13 від 21.10.2013 року розмір річних не встановлений і ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання, то з неї на користь НУ "Острозька академія" необхідно стягнути 3% річних, що становить 213 грн.

При визначенні розміру 3% річних суд виходив з наступних розрахунків:

3517 грн. (основна сума боргу) х 3 х 737 (кількість днів прострочення) / 365 / 100 = 213 грн.

При укладенні договору №339/13 від 21.10.2013 року сторонами було погоджено, що за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг ОСОБА_1 повинна сплатити НУ "Острозька академія" пеню у розмірі 1% несвоєчасно внесеної плати за кожен день прострочення (п.5.2 договору).

Оскільки відповідач зобов'язання перед НУ "Острозька академія" порушила, то з неї на користь позивача слід стягнути пеню.

При здійсненні розрахунку позивач керувався правовою позицією викладеною в постанові Пленуму Верховного Суду України у справі №6-474цс16 від 25.05.2016р., згідно якої стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

Водночас, суд не погоджується з розрахунком пені, здійсненим позивачем, який проведений відповідно до ст.2 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, що не відноситься до спірних правовідносин у даній справі.

Окрім того, статтю 2 вказаного Закону виключено на підставі Закону N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002, а тому посилання представника позивача при здійсненні розрахунків на дану статтю є безпідставним.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

При цьому, вирішуючи спір в цій частині, суд керується положеннями ч.1 ст.13 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За вказаних обставин, суд розглядає дану справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів, не може вийти за межі заявлених позовних вимог і підстав позову, а тому захист майнових прав позивача, має відбуватися у спосіб, визначений законом або договором (ст.5 ЦПК України).

При визначенні розміру пені суд враховував положення договору №339/13 та виходив з наступних розрахунків:

3517 грн. (основна сума боргу) х 1% х 365 (кількість днів прострочення) = 12837 грн. 05 коп.

Враховуючи наведене, суд не вбачає можливим вийти за межі первісних позовних вимог, та в порушення принципу диспозитивності самостійно визначати суму стягнення, тому вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення пені в межах заявлених позовних вимог на суму 931,66 грн.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Індекс інфляції розраховується в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Оскільки ОСОБА_1 прострочила виконання грошового зобов'язання, то за правилами ст. 625 ЦК України з неї необхідно стягнути борг з врахуванням індексу інфляції.

Визначаючи розмір інфляційних втрат позивача, суд виходив з наступних розрахунків:

3517 грн. (сума заборгованості) х 98,7% (індекс інфляції жовтень 2015р.) х 102,2% (індекс інфляції листопад 2015р.) х 100,7% (індекс інфляції грудень 2015р.) х 100,9% (індекс інфляції січень 2016р.) х 99,6% (індекс інфляції лютий 2016р.) х 101% (індекс інфляції березень 2016р.) х 103,5% (індекс інфляції квітень 2016р.) х 100,1% (індекс інфляції травень 2016р.) х 99,8% (індекс інфляції червень 2016 р.) х 99,9 % (індекс інфляції липень 2016р.) х 99,7% (індекс інфляції серпень 2016р.) х 101,8% (індекс інфляції вересень 2016р.) х 102,8% (індекс інфляції жовтень 2016р.) х 101,8% (індекс інфляції листопад 2016р.) х 100,9% (індекс інфляції грудень 2016р.) х 101,1% (індекс інфляції січень 2017р.) х 101% (індекс інфляції лютий 2017 р.) х 101,8% (індекс інфляції березень 2017р.) х 100,9% (індекс інфляції квітень 2017р.) х 101,3% (індекс інфляції травень 2017р.) х 101,6% (індекс інфляції червень 2017р.) х 100,2% (індекс інфляції липень 2017р.) х 99,9% (індекс інфляції серпень 2017р.) х 102,0% (індекс інфляції вересень 2017р.) 3517 = 898,55 грн.

Таким чином сума інфляційних втрат позивача, яка підлягає стягненню з відповідача становить 898 грн. 55 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в розмірі 1600 грн., які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 530, 625, 903 ЦК України, керуючись ст.ст.13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Національного університету "Острозька академія" (місцезнаходження: 35800 Рівненська область, м.Острог, вул.Семінарська, 2, ідентифікаційний код 22554101) 3517 грн. заборгованості за надання освітньої послуги за договором №339/13 від 21 жовтня 2013 року, 931 грн. 66 коп. пені, 898 грн. 55 коп. інфляційних втрат, 213 грн. в рахунок 3% річних та 1600 грн. витрат на сплату судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених в частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення - 25.01.2018р.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_4