Номер провадження: 22-ц/785/2794/18
Номер справи місцевого суду: 521/2018/17
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2017 року позов залишено без задоволення.

03 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою на вказане рішення суду першої інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 січня 2018 року апеляційну скаргу було залишено без руху та надано ОСОБА_3 строк для надання обґрунтованої заяви про поновлення строку.

30 січня 2018 року до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження, однак причини, які зазначені у вказаній заяві не є обґрунтованими, поважними та не відповідають дійсним обставинам справи.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Обставини, на які посилається скаржник не можна визнати поважними.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 був присутній у судовому засіданні 03 липня 2017 року під час проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, йому було роз'яснено строки та порядок оскарження судового рішення (а.с. 44). Лише 09 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу копії судового рішення від 03 липня 2017 року (а.с. 51).

Апеляційну скаргу було подано ним 03 січня 2018 року, з порушенням строків на апеляційне оскарження. В своїй заяві про поновлення строків не було зазначено поважних та обґрунтованих причин пропуску строку на оскарження судового рішення.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерелоправа.

У рішенні в справі "Калашников проти Росії" Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

В своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

На підставі викладеного, прихожу до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2017 року, оскільки підстави наведені в заяві про поновлення строку є неповажними та не відповідають дійсності.

Керуючись ст. 358 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 03 липня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її підписання, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя апеляційного суду

Одеської області: М.М.Драгомерецький