Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №440/157/15-ц

Провадження № 2/440/13/2018

01 лютого 2018 року

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді Мельник С. Р.

при секретарі Особа О.О.

з участю позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Буськ справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов"язання приведення його в попередній стан , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов"язання приведення в попередній стан приміщення силосної ями №2, площею 1067 кв.м. по АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності по АДРЕСА_1 належать будівлі та споруди: зерносклад «В-1» 284 кв.м., вагова «Б-1» 30,0 кв.м., цементний склад «Г-1» 45, 3 кв.м., водонапірна башта №1, силосна яма №2 відповідно до свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, виданого 09.04.2010 року Боложинівською сільською радою на підставі рішення №21 від 18.03.2010 року.

22 липня 2014 року він дізнався, що громадянин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_2 в невідомий йому спосіб, засипавши землею, знищив належне йому на праві приватної власності майно, а саме приміщення під №2 (силосну яму), 1955 року побудови), загальною площею 1067 кв.м. вартістю 66206,00 грн.

Про даний факт він повідомив в Буський РВ ГУ МВС України та за результатом розгляду його заяви заступником начальника СВ Буського РВ ГУ МВС України у Львівській області проведено досудове розслідування та 12.12.2014 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом умисного пошкодження майна ОСОБА_2 з підстав, передбачених ст.40, ч.1 п.2 ст. 284 КПК України у зв»язку з тим, що кваліфікуючою ознакою ст. 194 ч.1 КК України є умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, а шкода, завдана йому внаслідок кримінального правопорушення в розмірі 66206, 00 грн. такою не є.

Таким чином, Відповідач своїми протиправними діями порушив його право на вільне користування та розпорядження приватною власністю.

Частина 4 ст.41 Конституції України встановлює принцип непорушності приватної власності.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод. У добровільному порядку Відповідач це питання навіть не бажає розглядати.

Згідно з статтею 55 Конституції України ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Таким чином, єдиною можливістю відновити його порушене конституційне право на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов'язку привести знищене приміщення силосної ями в попередній стан та зобов»язати відповідача не чинити перешкод в користуванні спорудою силосної ями.

В додаткових поясненнях позов обґрунтовує тим, що 17 березня 2015 року представником відповідача ОСОБА_3 в суд подано заперечення на позовну заяву. У зв'язку з тим, що заперечення у справі не відповідає дійсності, перекручує наведені ним факти, то для спростування заперечення відповідача надав суду додаткові пояснення, які спростовують наведені доводи відповідача у справі. Зокрема, не відповідає твердження відповідача про те, що силосна яма, яка належить йому по АДРЕСА_1 використовується ним та здана в оренду пасічнику ОСОБА_5 та відповідач не перешкоджає в користуванні цієї силосної ями позивачу. Інша силосна яма належить ОСОБА_3 знаходиться за іншою адресою по АДРЕСА_3 і не може належати йому. На спростування таких тверджень відповідача подав документи, які підтверджують його позовні вимоги; план-схему, видану Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, з якої вбачається, що силосна яма №2 знаходиться по АДРЕСА_1; викопіювання земельної ділянки с.Вербляни Буського району Боложинівської сільської ради, виданої Укрдержземпроект Львівський філіал за №425/2/21-5 від 28.12.1990 року, з якої вбачається, що силосна яма знаходиться в межах господарського двору, а іншої силосної ями станом на дату видачі карти не було; довідку про правовий статус земельної ділянки від 16 квітня 2015 року №180, виданої відділом Держземагентства у Буському районі Львівської області про те, що земельна ділянка, на якій знаходиться силосна яма в користуванні ОСОБА_2 знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 Буського району; акт вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду від 23.10.2009 року, з якого вбачається, що відділом виконавчої служби Буського районного управління юстиції у присутності директора СТзОВ «Вербляни» ОСОБА_9 ОСОБА_2 передано в переліку в графі під №7 силосну яму 1955 року вартістю 3840 грн.; протокол №1 зборів пайовиків товариства з обмеженою відповідальністю «Вербляни» від 21 березня 2014 року, з якого вбачається, що по третьому питанню згідно із заявою ОСОБА_7 йому виділено разом з іншим майном в графі №1 силосну яму наземну вартістю 6668 грн.; інвентаризаційний опис основних засобів по СТзОВ «Вербляни» станом на 01.10.2000 року, з якого вбачається, що в графі 14 зазначена силосна яма 1955 року вартістю 3848 грн., а в графі 13 силосна яма 1993 року вартістю 6668 грн., тобто саме та силосна яма, що передана ОСОБА_4 21 березня 2004 року; акт прийому-передачі основних засобів СТзОВ «Вербляни» від 13.05.2005 року, з якого вбачається, що комісією передано основні засоби СТзОВ «Вербляни» від ОСОБА_8 ОСОБА_9 та в графі 7 силосну яму 1955 року вартістю 3848 грн., а силосна яма 1993 року відсутня в переліку, оскільки ОСОБА_4 отримав її в 2004 році; рішення №36 від 12.01.2011 року Боложинівської сільської ради, з якого вбачається, що згідно з заявою ОСОБА_2 погоджено Буській РДА на розроблення містобудівного обґрунтування будівництва та обслуговування об»єктів «зерносклад, вага, цементний склад, водонапірна башта, силосна яма» на території Боложинівської сільської ради в АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_3 просив відмовити в позові, подавши заперечення. Заперечення обґрунтовував тим, що жодних перешкод у користуванні майном ні він, ні будь-хто ОСОБА_10 не створював, належна йому силосна яма №2, що відноситься до майнового комплексу за адресою АДРЕСА_1 перебуває у тому ж стані, в якому він її отримав у 2009 році.

Ним дійсно було засипано силосну яму №1, що відноситься до майнового комплексу за адресою АДРЕСА_3, та яка, на підставі свідоцтва про право на нерухоме майно, серії НОМЕР_2 від 26.08.2008 року належить мешканцю с. Вербляни ОСОБА_9. Із ОСОБА_4 вони домовились про купівлю продаж даної силосної ями та він вніс за неї завдаток.

Натомість позивач ОСОБА_10, спотворюючи факти та вводячи суд в оману, не маючи жодних документів на силосну яму за №1, яка на даний час формально ще належить гр.ОСОБА_4, намагається в такий спосіб заволодіти силосною ямою гр. ОСОБА_4

Так, попередньо ОСОБА_10 намагався заволодіти силосною ямою № 1, належною ОСОБА_4 за допомогою працівників міліції, які встановили відсутність ознак складу злочину.

Натомість прошу долучити до матеріалів справи копії свідоцтва про право на нерухоме майно, серії НОМЕР_2 від 26.08.2008 року де зазначено, що силосна яма №1, що відноситься до майнового комплексу за адресою АДРЕСА_3, належить гр.ОСОБА_4, свідоцтва про реєстрацію даного комплексу із силосною ямою та копії технічних документів на дане майно. Згідно акту обстеження від «21» березня 2015 року, де комісією у складі сільського голови Боложинівської сільської ради ОСОБА_11, депутатів даної сільради та членів колективного сільськогосподарського підприємства «Вербляни» було обстежено земельну ділянку із розташованими на ній силосними ямами за №№ 1 та 2, та було встановлено, що належна ОСОБА_10 силосна яма за № 2 перебуває у незмінному стані, а земельні роботи виконувались із силосною ямою за № 1, яка належить гр. ОСОБА_7

В судове засідання третя особа ОСОБА_4 не з»явився про причину неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1, виданого 09.04.2010 року Боложинівською сільською радою на підставі рішення №21 від 18.03.2010 року позивачу ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 належать будівлі та споруди: зерносклад «В-1» 284 кв.м., вагова «Б-1» 30,0 кв.м., цементний склад «Г-1» 45,3 кв.м., водонапірна башта №1, силосна яма №2. На аркушах справи 59 та 127 міститься копія плану -схеми експлікації будівель в АДРЕСА_1. З даної копії видно, що силосна яма №2 розміщена поруч з млином. Однак суд не може взяти до уваги даний доказ так як відсутня дата його складання, а документ без дати є нікчемним. На аркуші справи 293 міститься довідка Обласного комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 18.10.2017 року про те, що станом на 20.08.2014 року виготовлялась план-схема на господарські будівлі і споруди за адресою АДРЕСА_1 в тому числі на силосну яму №2. Суд вважає, що дана довідка не надає законної сили наявній в матеріалах справи план-схемі без дати, оскільки документ, який підтверджує місце розташування господарських будівель і споруд повинен містити всі необхідні реквізити. Тому позивачу необхідно звернутись до органу, який виготовляв план-схему без дати для її виготовлення.

Інші докази надані позивачем є неналежними та недопустимими, оскільки вони не підтверджують те, що засипана силосна яма належить позивачу.

Суд, також, не бере до уваги докази надані стороною відповідача, оскільки вони також є неналежними та недопустимими. Адже право власності на нерухоме майно підтверджується правовстановлюючим документом з план-схемою розташування будівель та споруд. Такий документ відповідач суду не надав.

А тому позов з підстав зазначених в позовній заяві та на підставі наданих суду доказів до задоволення не підлягає.

Керуючисьст.ст.15,16,386,391 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та зобов"язання приведення його в попередній стан - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, з одночасною подачею копії до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: С. Р. Мельник