Справа № 489/680/16-ц
Номер провадження 2/489/25/18
РІШЕННЯ

Іменем України

24 січня 2018 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником зазначеної квартири, в якій зареєстровані ОСОБА_2 її колишній чоловік, та ОСОБА_3 її син. Відповідачі, хоча і зареєстровані за вказаною адресою, проте в квартирі не проживають вже тривалий час. Також вказувала на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не беруть участі в утриманні житла, не сплачують комунальні послуги, вони виїхали в інше постійне місце проживання, однак залишаються зареєстрованими у вказаній квартирі.

Посилаючись на вищевикладене, позивачка просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 25 в будинку № 5-Б по вул. Казарського в м. Миколаєві.

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши надані докази, суд встановив .

Згідно Договору купівлі-продажу від 29.07.1996 р. та рішення Ленінського райсуду м. Миколаєва від 20.04.2017 року, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до Довідки ОСББ «Керамік-2» від 08.02.2016 р. за № 77 у вищевказаній квартирі зареєстровані позивачка ОСОБА_1, а також відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

З пояснень позивачки та свідків вбачається, що відповідачі вибули з квартири АДРЕСА_3 зі своїми речами в інше постійне місце проживання та з грудня 2007 р. не проживають у зазначеній квартирі, їх особистих речей в квартирі немає, комунальні послуги відповідачі не оплачують. Реєстрація відповідачів за цією адресою створює перешкоди власнику у розпорядженні своїм майном.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.

Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивачки ОСОБА_1 в частині визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В той же час вимоги стосовно визнання таким, що втратив право користування квартирою ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки він є власником 1/2 частки квартири та має право користування та розпорядження нею на рівні з позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 28.06.1991 р. по 07.02.2013 р.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_6 ОСОБА_7 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити .

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 24.01.2018 року

Суддя Н.С. Тихонова