ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/1834/17Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/4/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

29 жовтня 2018 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Бершадська Г. В., Ткач О. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 19 березня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно поданої заяви від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_1 заявив відвід колегії Тернопільського апеляційного суду у складі Ткача З.Є., Міщія О.Я., Шевчук Г.М.

Заява про відвід мотивована тим, що вищенаведена колегія суддів не може продовжувати розглядати справу і підлягає відводу, оскільки розглядає дану справу в результаті автоматизованого розподілу справ Апеляційного суду Тернопільської області, який вже ліквідований.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 25 жовтня 2018 року передано вирішення питання про відвід іншій колегії суддів, визначеній у порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України. Провадження у даній справі зупинено до вирішення питання про відвід колегії суддів.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, у відповідності до вказаної норми, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів, вирішується колегією суддів Тернопільського апеляційного суду в іншому складі у порядку, визначеному ч. 1 ст. 33 цього Кодексу.

На підставі ч. 8 ст. 40, ч. 13 ст. 7 ЦПК України, колегія суддів вирішує питання про відвід суддів без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо: 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

З аналізу даної статті випливає, що суддя підлягає відводу, коли наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Як вбачається із заяви про відвід, участь колегії суддів Ткача З.Є., Міщія О.Я., Шевчук Г.М., унеможливлюється у розгляді справи, оскільки склад суду не визначався Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою для Тернопільського апеляційного суду відповідно до вимог ст.33 ЦПК України, тобто було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно із ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Згідно із ч.5 ст.31 ЦПК України у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Частиною 2 статті 53 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" передбачено, що суддю не може бути переведено до іншого суду без його згоди, крім переведення: 1) у разі реорганізації, ліквідації або припинення роботи суду; 2) у порядку дисциплінарного стягнення.

Згідно із ч.11 ст.33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 17 цієї ж статті ЦПК України визначено, що особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Склад суду було визначено автоматизованою системою Тернопільського апеляційного суду відповідно до рішення загальних зборів Тернопільського апеляційного суду від 02 жовтня 2018 року і справу розподілено цією ж системою (відповідно до п.2.3.2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду) в порядку розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді, оскільки судді судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Тернопільської області в повному складі підтвердили свою здатність відправляти правосуддя і були переведені в новоутворений Тернопільський апеляційний суд.

Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Таким чином, згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до норм ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинна визначатися за суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «(Wettstein проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 всупереч ч.3 ст.12 ЦПК України не подав належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що визначена колегія суддів Тернопільського апеляційного суду заінтересована у розгляді даної справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви про відвід колегії суддів Ткача З.Є., Міщія О.Я., Шевчук Г.М. за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення Чортківського районного суду від 19 березня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Ткача З.Є., Міщія О.Я., Шевчук Г.М., за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" на рішення Чортківського районного суду від 19 березня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -