1Справа № 335/7024/17 2-з/335/9/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

19 січня 2018 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані щорічні відпустки,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69035) до товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» (вул. Багговутівська, будинок 8/10, м. Київ, 04107) про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані щорічні відпустки.

Ухвалою від 14 червня 2017 р. відкрито провадження у справі.

18 січня 2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову, в якій позивач просить заборонити всім державним реєстраторам, зокрема, Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, приватним нотаріусам, проводити реєстраційні дії відносно товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, державну реєстрацію переходу юридичної особи на діяльність на підставі модельного статуту, державну реєстрацію переходу юридичної особи з модельного статуту на діяльність на підставі власного установчого документа, державну реєстрацію рішення про виділ юридичної особи, державну реєстрацію рішення про припинення юридичної особи, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її реорганізації, державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, та зобовязати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про заборону проведення реєстраційних дій відносно товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ».

В обґрунтування заяви зазначив, що між сторонами виник спір з приводу незаконного звільнення позивача з посади генерального директора ТОВ «СП МДМ». Внесення запису про ліквідацію (припинення) відповідача, реорганізацію (перетворення), обрання нового керівника та інші реєстраційні дії призведе до неможливості виконання рішення по цій справі, ефективного захисту та поновлення порушених прав і інтересів позивача. Станом на сьогодні відповідач перебуває в процесі припинення, з огляду на що матиме змогу повністю припинити свою діяльність, що унеможливить виконання рішення суду по цій справі в разі задоволення позову. Після відкриття провадження в даній справі 03.07.2017 рішенням загальних зборів ТОВ «СП МДМ» прийнято рішення про припинення відповідача шляхом реорганізації (злиття), і ОСОБА_3 призначено на посаду ліквідатора товариства. Разом із тим, ОСОБА_3 та інші особи обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366, ч.ч. 2, 3 ст. 358 КК України, і ТОВ «СП МДМ» є одним з цивільних позивачів у кримінальному провадженні. Вважає, що мають місце ознаки «рейдерського» захоплення товариства ОСОБА_3 Отже, невжиття заходів до забезпечення позову може також призвести до безповоротної втрати усіх матеріальних цінностей товариства та до повної його ліквідації. Крім того, ОСОБА_3 може провести державну реєстрацію змін до установчих документів, затвердити нову редакцію Статуту, в якій взагалі виключити генерального директора з числа посадових осіб товариства. З наведених підстав та керуючись вимогами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», позивач просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суд дійшов таких висновків.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Предметом спору у справі є поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді генерального директора ТОВ «СП МДМ», стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані щорічні відпустки. Тобто, у даному випадку між сторонами виник трудовий спір, а не корпоративний.

Разом із тим, забезпечити даний позов позивач просить шляхом заборони державним реєстраторам проводити реєстраційні зміни щодо ТОВ «СП МДМ».

Отже, накладення такої заборони, про яку просить позивач в порядку забезпечення позову, не буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, позивачем не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Так, мотиви позивача, якими обґрунтовано необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зводяться до запобігання тим наслідкам, яких може зазнати діяльність ТОВ «СП МДМ» в разі невжиття таких заходів, зокрема, втрати матеріальних цінностей, внесення змін до Статуту, реорганізації товариства. Поряд із цим, предметом розгляду у справі не є статутна діяльність товариства, обґрунтованість чи необґрунтованість дій його керівника.

Крім того, в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивача, зможе навпаки, перешкодити господарській діяльності товариства, а також порушити інтереси інших осіб (засновників, учасників).

Таким чином, суд вважає за неможливе застосувати у даній справі заходи забезпечення позову, про які просить позивач, з огляду на що у задоволення заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані щорічні відпустки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова