Справа № 493/2063/18
Провадження № 2/493/910/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1,

при секретарі Пінул І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту, посилаючись на те, що її матері ОСОБА_3 належала земельна ділянка розміром 4,96 га, кадастровий номер :01:001:0430, що розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, виданого 16.08.2004 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 241/А-2004.

08.08.2018 року ОСОБА_3 померла, але при житті склала заповіт, який був посвідчений 06.06.2011 року секретарем Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_4, зареєстрований за реєстром № 60, відповідно до якого, належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933 заповіла у власність дочці ОСОБА_2.

Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що у заповіті допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження, де вказано, що спадкодавець заповідає належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, а не відповідну земельну ділянку, при цьому у заповіті відсутня інформація щодо майна, де воно знаходиться та кількість землі в гектарах.

У звязку з викладеним, позивач просить тлумачити заповіт.

Позивач звернулася до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, викладені в позовній заяві вимоги підтримує в повному обсязі..

Відповідач представник Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог та просить суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами, у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, встановив наступне.

ОСОБА_3 згідно Державного акту на право власності на землю серії ОД № 002933, виданого 16.08.2004 року на підставі розпорядження Балтської районної державної адміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 241/А-2004, належала земельна ділянка площею 4,96 га, що розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12).

06.06.2011 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчений секретарем Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 60.

За змістом заповіту, ОСОБА_3, належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, заповіла у власність дочці ОСОБА_2. (а.с.9)

Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 535546, виданого 08.08.2018 року Балтським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3, померла 08.08.2018 року (а.с.11.)

У звязку зі смертю ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки 4,96 га, кадастровий номер :01:001:0430, що розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, виданого 16.08.2004 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 241/А-2004.

Позивач, реалізуючи своє право на спадок, звернулася до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, відповідно до чого 23.08.2018 року заведено спадкову справу № 116/2018. Разом з тим, документально оформити спадкове майно не представилося можливим, оскільки в оригіналі заповіту допущено помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження, а саме: зазначено, що спадкодавець заповідає належний їй державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, а не відповідну земельну ділянку, розташованої на території Перелітської сільської ради Одеської області. Крім того, у заповіті відсутня інформація щодо майна, де воно знаходиться та кількість землі в гектарах, про що свідчить довідка приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_5 за № 556/02-14 від 27.08.2018 року (а.с.13).

Вирішуючи спірне питання, суд виходить з того, що відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1256 ЦК України, спадкоємці вправі здійснити тлумачення заповіту з дотриманням правил тлумачення правочинів, встановлених ст. 213 ЦК України.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

При цьому, частина 3 статті 213 ЦК України, не допускається, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Судом встановлено, що при складанні тексту заповіту ОСОБА_3, секретар сільської ради допустила помилку у формулюванні змісту заповідального розпорядження.

За таких обставин, суд вважає за необхідне, тлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі ОСОБА_3, яка фактично заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку площею 4,96 га, кадастровий номер :01:001:0430, що розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, виданого 16.08.2004 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 241/А-2004.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 95, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 213, 1256 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту - задовольнити.

Тлумачити зміст заповіту ОСОБА_3, складеного 06.06.2011 року, посвідченого секретарем Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 60, як такий, в якому виражена воля спадкодавця дає ОСОБА_6 право на спадкування земельної ділянки площею 4,96 га, кадастровий номер :01:001:0430, що розташована на території Перелітської сільської ради Балтського району Одеської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 002933, виданого 16.08.2004 року на підставі розпорядження Балтської райдержадміністрації Одеської області від 09.06.2004 року № 241/А-2004.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31.10.2018 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя