АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у суді першої інстанції: Трегубенко Л.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого: судді-доповідача: ПрокопчукН.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Подільського районного суду м.Києва від 01 липня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7 - про захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів який уточнював процесі розгляду справи. Зазначав,що йому та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності, у співвідношенні 70/100 та 30/100, відповідно, належить будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_1. Відповідачі є їх сусідами та мешкають у будинку № 66 який належить їм на праві власності .

Посилаючись на те ,що відповідачі самоуправно, без його згоди, на межі земельних ділянок побудували господарські споруди, пошкодили дах його майстерні ,демонтували систему водовідведення (дахові стоки) на його будинку , приварили до його гаража самовільно встановлений паркан на тротуарі , повбивали металеві штирі у стіну його гаража, встановили стійки навісу з органічного скла, який затуляє від сонця вологі місця ділянки та гаража, унаслідок чого погіршився стан його оселі, земельної ділянки та гаража, від зайвої вологи атмосферних опадів виникає грибок, який неможливо вивести,просив зобов'язати їх усунути порушення його прав власника шляхом відновлення становища, яке існувало до вчинення відповідачами зазначених порушень. При цьому зазначав ,що врегулювати питання мирним шляхом неможливо.

Заочним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 01.07.2014 року даний позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_3 і ОСОБА_5 видалити металеві штирі зі стіни гаража ОСОБА_4 та стійки навісу з органічного скла, розташовані на межі земельних ділянок №№ 66 і 68 по АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_3 і ОСОБА_5 не чинити перешкод ОСОБА_4 при встановленні ним водовідвідних жолобів на дахах свого будинку та гаража, і встановленні паркану на межі земельних ділянок №№ 66 і 68 по АДРЕСА_1.

Стягнуто зі ОСОБА_3 і ОСОБА_5 у дохід держави судовий збір у в сумі 243 грн. 60 коп., по 121 грн. 80 коп. в рівних частках з кожного.

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 04.12.2015 року ОСОБА_3 відмовлено у перегляді заочного рішення.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вважає,що позивач не мав права одночасно змінювати предмет та підстави позову,а суд приймати їх до розгляду. Зазначає,що йому не надсилалися змінені позовні вимоги,а відтак він не знав який позов розглядатимиться судом,він не був повідомлений належним чином про судове засідання 01.07.2014 року й тому у суду не було підстав для розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Судом не було ураховано,що позивач побудував свій гараж на межі земельних ділянок і у порушення існуючих вимог не відступив не менше ніж на 1 м від меж.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XIIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримали з підстав,наведених в ній.

Позивач та його представник ОСОБА_9 просили апеляційну скаргу відхилити.

ОСОБА_7 просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів визнала за можливе провести апеляційний розгляд справи за їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд вважав встановленим, що відповідачі незаконно встановили металеві штирі у стіни гаража ОСОБА_4 та стійки навісу з органічного скла, безпосередньо на межі земельних ділянок №№ 66 і 68 по АДРЕСА_1, перешкоджають позивачеві у встановленні жолобів для стоку води та встановлення паркану, чим порушують права позивача як власника і ці порушення мають бути усунуті.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується.

За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом позивач разом з ОСОБА_6 є співвласниками земельної ділянки та житлового будинку АДРЕСА_1.

За рішенням виконкому Подільської райради народних депутатів м.Києва № 145 від 23.03.1981 року позивачеві дозволено встановити в садибі № 68 по вул.Бестужева гараж для утримання автомашини "Жигулі"( а.с.2 т.2).

Розпорядженням голови Подільської районної державної адміністрації м.Києва від 06.03.2001 року за № 220 ОСОБА_4 надано дозвіл на здачу в експлуатацію прибудов та господарських будівель в садибі по АДРЕСА_1 ( а.с.3 т.2).

З технічного паспорту на домоволодіння,оглянутого судом, убачається ,що до складу домоволодіння позивача входять : житловий будинок з прибудовою ,сарай,гараж, майстерня вбиральня.

Відповідачі є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки АДРЕСА_2.

Зазначені земельні ділянки є суміжними.

Позивач зазначає, що між сторонами існують конфлікти щодо користування належними їм земельними ділянками та стверджує, що власники сумісної земельної ділянки № 66 вчиняють неправомірні дії, які порушують його права і з приводу чого він звертався до різних установ та правоохоронних органів,однак у добровільному порядку припинити такі неправомірні дії відповідачі відмовляються.

Зазначені твердження позивача підтверджуються наявними у справі доказами: ( а.с.8,11-14,106-107,т.1).

Зокрема,з акту комісії ЖЕД КП "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва" від 12.10.2012 року убачається, що при обстеженні виявлено, що на межі будинковолодіння по АДРЕСА_1 побудовані господарчі споруди співвласниками домоволодіння № 66, покрівля цих споруд односкатна, має нахил на земельну ділянку № 68, на ній відсутнє водовідведення, що зруйнувало вбиральню позивача.

У відповіді санепідемстанції Подільського району м. Києва № 639 від 27.06.2008 року наданої позивачу, вказано, що перевіркою встановлено, що викладені ним факти дійсно підтверджуються, в діях мешканця житлового будинку АДРЕСА_2 є порушення с.152 КУпАП. Крім того, останнім порушуються вимоги ст.103,104 ЗК України щодо добросусідства та попередження шкідливого впливу на сусідню земельну ділянку.

Сам відповідач не заперечує, що ним на межі земельних ділянок встановлено стійки з навісом з оргскла,а у своїй заяві від 01.12.2014 року на ім'я ВДВС Подільського РУЮ м. Києва він зазначив, що зобов'язується не чинити перешкод ОСОБА_4 у встановленні ним водовідвідних жолобів на дахах своїх споруд та гаражу і у встановленні паркану на межі земельних ділянок ( т.1 ас.105) .

З огляду на зазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачами вчиняються дії щодо порушення законних прав та інтересів позивача і ці порушення мають бути усуненні й доводи апеляційної скарги такого висновку не спростовують та на його правильність не впливають.

Твердження апелянта про те, що гараж позивача перебуває на його земельній ділянці, є недоведеними, судового спору щодо меж та порядку користування земельними ділянками між сторонами не існує.

Доводи апеляційної скарги стосовно неповідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що судові повістки надсилалися їм і вони були обізнані про наявність спору у суді (а.с.27,33,56) та розпорядилися своїми правами на власний розсуд .

Посилання відповідача на те, що позивач змінив підстави та предмет позову є надуманими. Предметом позову є захист прав власника і він не змінювався, а та обставина, що позивач скористався своїм правом на уточнення позовних вимог, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 268,367-368,374-375,381-384ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду м .Києва від 01 липня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного її тексту може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного судушляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач :

Судді :

Повний текст постанови виготовлений 22.01.2018 року