Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №320/4296/17 Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Провадження № 22-ц/778/230/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд», третя особа: ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Трейд», третя особа: ОСОБА_4, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником автомобілю марки «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску.

13 лютого 2017 року о 06 годині 40 хвилин, на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Інтеркультурна в м. Мелітополі Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 310D», державний номерний знак НОМЕР_2, не надав дороги автомобілю «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, який наближався з правої сторони, під його керуванням, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем, чим порушив п.п. 16.12. ПДР України.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. На водія ОСОБА_4 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 172149 від 13.02.2017 року. Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП України, у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 28 лютого 2017 року постанова Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області набрала законної сили.

У квітні 2017 року страхова компанія ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатила йому страхове відшкодування у розмірі 29 379 грн.11 коп.

24 лютого 2017 року за його зверненням експерт - автотоварознавець ОСОБА_6 провів дослідження пошкодженого транспортного засобу. Згідно з висновком експерта № 40 від 02 березня 2017 року, внаслідок пошкодження автомобіля «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, розмір матеріальної шкоди становить 61 195 грн.38 коп. За проведення дослідження транспортного засобу ним була сплачена експертна грошова сума в розмірі 1 000 грн.00 коп

З урахуванням суми, виплаченої страховою компанією ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», залишок суми заподіяної йому матеріальної шкоди складає 32 816 грн.27 коп.

Станом на 13 лютого 2017 року ОСОБА_4 працював водієм в ТОВ «ТРЕЙД». ТОВ «ТРЕЙД» є власником автомобіля марки «Mercedes-Benz 310D», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 під час скоєння ДТП.

Крім матеріальної шкоди, в результаті ДТП йому була заподіяна значна моральна шкода через порушення звичайного способу життя, негативний вплив на психологічний стан, а також через моральні страждання, пов'язані з дорожньо-транспортною пригодою. Розмір його душевних страждань і страждань його родини він оцінює в 15 000 грн.

На підставі зазначеного просив стягнути з ТОВ «ТРЕЙД» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 32 816 грн. 27 коп., моральну шкоду в розмірі 15000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Трейд» на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 31 816 гривень 27 копійок, моральну шкоду у розмірі 1 000 гривень 00 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень 00 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Трейд» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди та судового збору та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову про стягнення матеріальної шкоди та стягнути з товариства судовий збір пропорційно задоволених вимог, в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на ТОВ «ТРЕЙД» як роботодавця та власника автомобіля покладається обов'язок відшкодування заподіяної позивачу матеріальної шкоди.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (ч.1 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого Мелітопольським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Запорізькій області 24.04.2013 року, ОСОБА_3 є власником автомобіля марки «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску (а.с.10).

13 лютого 2017 року о 06 год. 40 хв. на перехресті вул. М.Грушевського та вул. Інтеркультурна в м. Мелітополі Запорізької області сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 310D», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ТОВ «ТРЕЙД», не надав дороги автомобілю «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, який наближався з правої сторони, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого скоїв зіткнення з його автомобілем, чим порушив п.п. 16.12. ПДР України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з матеріалів справи, на день скоєння ДТП ОСОБА_4 працював водієм Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД».

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП України (а.с.12).

У квітні 2017 року страхова компанія ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» виплатила ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 29379 грн.11 коп. (а.с.14).

24 лютого 2017 року за зверненням експерт-автотоварознавець ОСОБА_6 провів дослідження пошкодженого транспортного засобу.

Згідно з висновком експерта № 40 від 02 березня 2017 року розмір заподіяної ОСОБА_3 матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля «Кіа Rіо», державний номерний знак НОМЕР_1, становить 61 195 грн.38 коп.

З урахуванням виплаченого ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» залишок суми заподіяної йому матеріальної шкоди складає 31 816 грн.27 коп.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки шкоду позивачу спричинено працівником ТОВ «ТРЕЙД» ОСОБА_4, товариство є власником автомобіля марки «Mercedes-Benz 310D», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_4 під час скоєння ДТП, саме на ТОВ «ТРЕЙД» покладається обов'язок відшкодувати заподіяну позивачу шкоду.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.ч.1-3).

Розмір відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції визначено з врахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

В апеляційній скарзі ТОВ «ТРЕЙД» посилається на те, що цивільно-правова відповідальність товариства як власника автомобіля марки «Mercedes-Benz 310D», державний номерний знак НОМЕР_2, застрахована на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/2611662 від 04 лютого 2017 року в ПрАТ «СК «Юнівес» з лімітом відповідальності у сумі 100 000 грн., що є більшим, між розмір спричиненої позивачу шкоди, а тому відсутні підстави для стягнення шкоди саме з ТОВ «ТРЕЙД».

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик.

Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

З огляду на зазначене, вказані доводи апеляційної скарги ТОВ «ТРЕЙД» є неприйнятними.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з'ясовані обставини справи, висновки суду відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору застосовані правильно, у справі ухвалено законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» залишити без задоволення.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 липня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 22 січня 2018 року.

Головуючий

Судді: