19.10.20181326/18-Вих
Справа № 431/5737/18
Провадження №2-о/431/1810/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2018 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Воронкіна О.А.,

за участю секретаря Савкової Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, а саме народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України.

В обґрунтування заяви заявник посилалась на те, що 15 травня 2018 року в м. Антрацит Луганської області вона народила дівчинку. На підтвердження цього їй було видане медичне свідоцтво про народження № 138 від 15.05.2018 року, яке видано державною установою так званої Луганської народної республіки, яке є недійсним на території України. У звязку із чим вона не має можливості звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації народження дитини. Встановлення факту народження дитини у певний час має для неї юридичне значення, оскільки надасть право на складання актового запису про народження дитини.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, представник заявника ОСОБА_2, представник заінтересованої особи Старобільського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області не зявились, до початку судового засідання надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд на підставі ч.3 ст.211, ч.3 ст.294 ЦПК України вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі, перевіривши наведені в заяві доводи, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

15 травня 2018 року в м. Антрацит Луганської області ОСОБА_1 народила дитину, дівчинку, о 15-25 годині вагою 3130 грамів, що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 138 від 15.05.2018 року, яке видано державною установою так званої Луганської народної республіки, яке є недійсним на території України.

Згідно Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5 "Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції", доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян на території Луганської області тимчасово припинено до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема на території м. Антрацит Луганської області.

За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків.

Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Оцінюючи вказану ксерокопію медичного свідоцтва про народження, виданого лікарняною установою на тимчасово окупованій території України, суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що дійсно ОСОБА_1 15.05.2018 р. на тимчасово окупованій території України в м. Антрацит Луганської області народила дитину.

ОСОБА_1 у шлюбі не перебуває, про що зазначено в графі 9 медичного свідоцтва про народження.

Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що ОСОБА_3 народилась 15 травня 2018 року на тимчасово окупованій території України в місті Антрацит Луганської області та її батьками є ОСОБА_1 та відповідно до ч.1 ст.135 СК України ОСОБА_4, громадянин України.

Встановлення факту народження особи в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки дасть їй право на отримання свідоцтва про народження дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 317, ст. п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання цього рішення.

Керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, п.7 ч.1 ст. 315, 317, ч. 2 ст. 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Старобільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса реєстрації: Луганська область, м. Антрацит, вул. Суворова, 40, іпн НОМЕР_1 народила 15.05.2018 року при одноплідних пологах другу дитину дівчинку, у м. Антрацит Луганської області, яку назвали ОСОБА_3 та батьком якої, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, є ОСОБА_4, громадянин України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.А. Воронкін