АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/749/2018 р. Головуючий у 1 інстанції - Парамонов М.Л.
Справа № 753/9362/15-ц Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2016 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк»

про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу

транспортного засобу

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2016 р. та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.8 ч.1 1 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, згідно договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13.08.2008 р., укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ «УкрСиббанк», Банком було надано кредит на придбання автомобіля (п.1.4 Договору) у розмірі 35015,00 дол.США, що дорівнює еквіваленту 169633,67 грн. за курсом НБУ на день укладення договору; зі сплатою 10,50% річних та з кінцевим терміном повернення - до 13.08.2015 р. (п.1.2.1, 1.2.2 Договору) - а.с.9-18.

Згідно п.п.1.2.2 Договору позичальник зобов»язаний повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 595,00 дол.США в день сплати ануїтетних платежів; розмір ануїтетного платежу може змінитися у випадку зміни процентної ставки згідно із п.п. 1.3.1, 5.2 цього Договору.

Позивачем ОСОБА_1 не заперечується факт підписання ним зазначеного Договору, факт отримання кредитних коштів відповідно до умов Договору та придбання автомобіля за кредитні кошти, тощо.

Представником відповідача також додано копію Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13.08.2008 р., який є невід»ємною частиною Договору та має назву «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту» (а.с.92-95, 119-122), який також підписаний обома сторонами Договору, що також не заперечується сторонами.

Згідно п.1.1 Договору, «позичальник, укладаючи Договір, усвідомлює можливість виникнення курсових різниць (коливань) валюти кредиту при отриманні кредитних коштів та їх використанні за цільовим призначенням згідно умов Договору, внаслідок чого може виникнути потреба у доплаті позичальником за рахунок власних коштів повної вартості товару, який останній придбаває за рахунок кредитних коштів Банку» (а.с.9).

Згідно п.п. 1.3.1 Договору кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору; у випадку, якщо Банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за Договором в попередньому місяці; сторони домовились, що за умовами Договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки (п.1.3.2 Договору); строк сплати кредиту та нарахованих процентів: 13 числа кожного місяця, наступного за тим, за який було видано кредит (а.с.10).

Згідно п.1.5 Договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних на поточний рахунок позичальника №9700 у банку відповідача; сторони договору визначили також черговість погашення заборгованості позичальника за вказаним договором.

Згідно п.7.2 Договору підписанням даного договору позичальник підтверджує, що : повністю розуміє та вважає справедливими щодо себе всі умови договору, свої права та обов»язки за договором та погоджується з ними; що перед укладенням цього договору він отримав від Банку інформаційний лист згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України «Про захист споживачів» (а.с.15).

Згідно п.9.8 Договору строк дії даного договору встановлюються з дати його укладення (дати підписання договору сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за договором та повного погашення плати за кредит і неустойки, у разі її нарахування; даний договір складений у двох примірниках, які мають рівну юридичну силу, по одному для кожної із сторін, всі додатки та угоди до цього договору, належним чином підписані сторонами, вважаються його невід»ємною частиною (а.с.17).

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами.

Згідно ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.49 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна робити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків.

Згідно ч.1, 3, 5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною 1, 3, 5 ст.203 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи позов представник позивача посилався, зокрема, також і на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів.

Як вбачається з пояснень сторін та матеріалів справи, на даний час між сторонами існує спір щодо стягнення заборгованості за оспорюваним у даній справі договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 13.08.2008 р.

Згідно ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст.229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що доводи сторони позивача про те, що відповідач, не повідомив позивачу усю необхідну інформацію про умови договору, зокрема, про реальну процентну ставку, абсолютне значення подорожчання кредиту, витрати на супутні послуги; не попередив позивача, що валютні ризики під час виконання зобов»язань за кредитним договором несе споживач, які мають істотне значення для позивача, що банк (відповідач) свідомо замовчував вказану інформацію, що свідчить про введення в оману ОСОБА_1 про умови кредитного договору; що умови договору є несправедливими відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів», суперечать принципу добросовісності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов»язків сторін договору, - не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, не обґрунтовані належними та допустимими доказами, а тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

За огляду на викладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.268, 352, 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 травня 2016 р. - без змін.

Постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 19.01.2018 р.

Головуючий : Судді :