Справа № 355/1711/17
Провадження № 2/355/113/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

за участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Баришівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивують тим, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було реалізовано право на приватизацію квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1. Дані роботи були проведені за участю госпрозрахункового бюро «Альтернатива», яке було зареєстроване в АДРЕСА_2 та мало ліцензію на здійснення відповідних дій, пов'язаних з оформленням документів при проведенні приватизації житла громадянами Баришівського району, Київської області.

22.06.1994 року було отримано свідоцтво про право власності на житло, виготовлене госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Відповідно до свідоцтва, власниками квартири, яка розташована АДРЕСА_1 являються: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла дружина позивача ОСОБА_5.

При житті покійна ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала.

До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, входить 1/4 частка квартири, розташованої АДРЕСА_1.

Позивач в шестимісячний строк звернувся до Баришівської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті їх матері ОСОБА_5.

Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири позивачу нотаріусом було відмовлено в зв,язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житло від 22.06.1994 року органом приватизації зазначена Птахофабрика ОСОБА_4, однак печатка на Свідоцтві про право власності на житло стоїть Колективного сільськогосподарського підприємства «Морозівське». У свідоцтві також не зазначена форма власності та не визначені частки співвласників.

Позивачі просять суд визнати за ними:

-за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

-за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

-за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

В судове засідання представник позивачів ОСОБА_6 на розгляд справи не з,явилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлений до суду позов підтримала та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Баришівського району, Київської області свого представника на розгляд справи до суду не направили. Подали листа про розгляд справи у їх відсутність. Проти заявленого позову не заперечують.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 22.06.1994 року позивачами було отримано свідоцтво про право власності на житло, виготовлене госпрозрахунковим бюро «Альтернатива». Відповідно до свідоцтва, власниками квартири, яка розташована АДРЕСА_1 являються: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла дружина позивача ОСОБА_5. При житті покійна ніякого заповідального розпорядження стосовно свого майна не склала. До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5, входить 1/4 частка квартири, розташованої АДРЕСА_1. ОСОБА_1 в шестимісячний строк звернувся до Баришівської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_5 та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Його діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також звернулись до нотаріальної контори з заявами про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті їх матері ОСОБА_5. У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири позивачу нотаріусом було відмовлено в зв,язку з тим, що в свідоцтві про право власності на житло від 22.06.1994 року органом приватизації зазначена Птахофабрика ОСОБА_4, а печатка на Свідоцтві про право власності на житло стоїть Колективного сільськогосподарського підприємства «Морозівське». Також не зазначена форма власності та не визначені частки співвласників.

Відповідно до п. 4.12 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. І ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

01 березня 2013 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ обговорив та взяв до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування та надано інформаційний лист №24-753/0/4-1.3 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" відповідно до абз. 28 ч. 3.І зазначено, що при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07 грудня 1990 року № 553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України в редакції 2004 року).

За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним держаним органом реєстрації актів цивільного стану.

1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов,язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців.

Встановлені судом обставини стверджуються:

- ксерокопією паспорта ОСОБА_1, серія НОМЕР_4, виданого 12.03.1998 року;

- ксерокопією паспорта ОСОБА_2, серія НОМЕР_5, виданого 21.10.2005 року;

- ксерокопією паспорта ОСОБА_3, серія НОМЕР_6, виданого 28.04.2001 року;

- ксерокопією свідоцтва про смерть ОСОБА_5, серія НОМЕР_7, виданого 11.09.2010 року;

- ксерокопією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_7, серія НОМЕР_8, видане 26.11.1983 року;

- ксерокопією технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1;

- ксерокопією Свідоцтва НОМЕР_9 про право власності на житло від 22.06.1994 року на квартиру АДРЕСА_1;

- ксерокопією розпорядження органу приватизації №9 від 22.06.1994 року;

- випискою з Погосподарської книги №14 відповідно до запису №1361/1 ОСОБА_4 сільської ради, Баришівського району, Київської області про право власності на квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_1, зареєстровано за: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних долях.

- довідкою ОСОБА_4 сільської ради, Баришівського району, Київської області №1146 від 30.11.2017 року щодо трьох кімнатної квартири, яка знаходиться на першому поверсі чотириповерхового будинку в АДРЕСА_1 та приватизована в рівних долях на чотирьох осіб: ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2;

- ксерокопією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.03.2011 року;

- ксерокопією спадкової справи №84/2011 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5;

- іншими матеріалами справи.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності: за позивачем ОСОБА_1 на 1/2 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_2 на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 28, 76-78, 81, 258, 263, 268, 272, 352, 354, 355 ЦПК України ст.ст. 16, 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1274, 1275, ч. 1 ст. 1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 63,26 кв. м., розташовану АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 63,26 кв. м., розташовану АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1, право власності на 1/4 частку квартири загальною площею 63,26 кв. м., розташовану АДРЕСА_1.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси, та або обов,язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Київської області.

Суддя Баришівського

районного суду В. М. Єременко