Провадження № 6/522/49/18
УХВАЛА

31 січня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Другого Приморського вдалу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.12.2017 року надійшло подання головного державного виконавця Другого Приморського вдалу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2. Подання подане з метою вжиття заходів з примусового виконання виконавчого листа № 520/14269/13-ц від 23.01.2015 року, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк»грошової суми у розмірі 18 300,00 доларів США.

Ухвалою суду від 12.12.2017 року подання було залишено без руху. Для усунення цих недоліків судом був наданий термін строком 5 днів з дня отримання копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси.

Представник заявника отримав ухвалу сулу 22/12/2017 року, про що свідчить підпис у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи. Проте недоліки подання до теперішнього часу усунуті не були.

До зазначено подання застосовуються загальні норми встановлені ЦПК України.

Згідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

На підставі наведеного, суд вважає, що заявник був належним чином сповіщений про наявність ухвали суду про залишення подання без руху.

Відповідно до частини 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки, до даного часу, вказані в ухвалі суду від 12.12.2017 року недоліки усунуті не були, суд вважає, що подання підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 43, 44, 185, 260, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання головного державного виконавця Другого Приморського вдалу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 визнати неподаним та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Суддя: Домусчі Л.В.