Єдиний унікальний номер 227/1950/18 Номер провадження 22-ц/804/477/18
Головуючий в 1 інстанції: Щербак Ю.В.
Суддя-доповідач: Тимченко О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Тимченко О.О.,

суддів: Корчистої О.І., Краснощокової Н.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу № 227/1950/18 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,

на ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року (суддя Щербак Ю.В.), постановлену в приміщенні Олександрівського районного суду Донецької області,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що між ним та відповідачем укладено кредитний договір № б/н 26 вересня 2007 року відповідно до якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконує зобов'язання за кредитним договором, в наслідок чого утворилась заборгованість станом на 28 лютого 2018 року у сумі 33219,26 грн., що складається з заборгованості за кредитом - 1909,29 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 29051,91 грн., заборгованість за пенею та комісією - 200 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1558,06 грн. Просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 33219,26 грн. та судові витрати в розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року та передати справу на розгляд до суду першої інстанції, через порушення судом норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд повертаючи позовну заяву, не врахував, що згідно довіреності від 31 серпня 2017 року № 8331-К-Н-О ОСОБА_3 уповноважується представляти інтереси банку в судах загальної юрисдикції та для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати та пред`являти необхідні документи, посвідчувати копії документів. Суд, фактично ухилився від вирішення спору по суті та від здійснення правосуддя. Звузив права позивача на судовий захист, оскільки виключив своєчасне вирішення спору та відстрочив час виконання відповідачем зобов'язання за договором з урахуванням апеляційної тяжби позивача та додаткових витрат у вигляді судового збору.

Згідно із ст. 274 ч. 1 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи та справи, що виникають з трудових правовідносин.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою, в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені зокрема в пункті 6 частини першої статті 353 цього Кодексу (повернення заяви позивачеві (заявникові)), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 14 серпня 2018 року залишена без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повертаючи її позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що недоліки позовної заяви позивачем усунуто не в повному обсязі, а саме: копія довіреності на представництво інтересів позивача засвідчена особою, яка не має на те повноважень (а.с. 34).

Проте погодитись з таким висновком суду не можливо з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За частиною 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву від імені ПАТ КБ «ПриватБанк» підписано представником за довіреністю ОСОБА_3

До позовної заяви на підтвердження повноважень представника додано копію довіреності № 8331-К-Н-О від 31 серпня 2017 року, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі виконуючого обов`язки голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_4, згідно до якої юрисконсульт департаменту з супровіду судового та виконавчого провадження ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, уповноважений представляти інтереси банку в усіх органах державної влади, у т.ч. в місцевих загальних судах. Довіреність є чинною строком до 31 грудня 2019 року (а.с. 32).

Згідно цієї довіреності, для виконання наданих повноважень представнику надається право від імені банку підписувати, подавати, пред`являти необхідні документи, посвідчувати своїм підписом копії документів, в т.ч. копії цієї довіреності (а.с. 32 звор. бік).

Додана до позовної заяви копія довіреності № 8331-К-Н-О від 31 серпня 2017 року посвідчена підписом юрисконсультом ОСОБА_3

Згідно офіційного сайту ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 31 жовтня 2018 року дію довіреності № 8331-К-Н-О, якою уповноважується юрисконсульт департаменту з супровіду судового та виконавчого провадження ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3, не припинено (а.с. 63)

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Таким чином, визнаючи позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» неподаною та повертаючи її позивачеві, суд залишив поза увагою передбачене довіреністю № 8331-К-Н-О право уповноваженої особи ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 на посвідчення своїм підписом копії цієї довіреності, чим порушив норми процесуального права.

Судом також не враховано пункт 36 рішення Європейського суду з прав людини «Голдер проти Сполученого Королівства», оскільки суд не здійснив остаточного вирішення справи через заявлений ним брак компетенції. Згідно пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини «Кутіч проти Харватії» право на доступ до суду включає не тільки право ініціювати судове провадження, але й право одержати вирішення справи судом. Відсутність вирішення судом справи становить порушення права на доступ до суду (пункт 31 рішення у справі «Ганчі проти Італії»). Суд першої інстанції повернувши позовну заяву позивачеві в даній справі, не вирішив остаточно справу, чим порушив право на доступ до суду, передбачене ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними, та такими, що не відповідають дійсним обставинам та дослідженим матеріалам справи, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому апеляційний суд приходить до висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до помилкового вирішення питання про повернення позовної заяви на підставі частини 3 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що розподіл судових витрат між сторонами вирішується при ухвалені рішення, оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат за подання даної апеляційної скарги на даній стадії судового розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Ухвалу Олександрівського районного суду Донецької області від 07 вересня 2018 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.І. Корчиста

Н.С. Краснощокова

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2018 року

Головуючий: