ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

м.Суми

Справа №585/1952/18

Провадження № 22-ц/788/1640/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С.С.,

суддів: Кононенко О.Ю., Собини О.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4,

третя особа ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2018 року, ухваленого у складі судді Євлах О.О. у м. Ромни 10 серпня 2018 року,

в с т а н о в и в:

22.05.2018 року звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2018 року і до досягнення ним 23 років, за умови навчання.

Свої вимоги мотивував тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є відповідач ОСОБА_3 та третя особа ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.11.2006 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, про що в Книзі реєстрації народжень 2000 року 18 травня зроблено відповідний запис №160. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2007 року у справі № 2-126/2007 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.01.2007 року та до досягнення ним повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_4 року йому виповнилося 18 років і у звязку з цим стягнення аліментів припинилося. На даний час він є студентом 3 курсу Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету за спеціальністю 5.10010201«Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва» освітньо кваліфікаційного рівня «Молодший спеціаліст» денної форми навчання відділення «Механізація агропромислового комплексу», що підтверджується довідкою №41 від 10.04.2018 року, виданою Роменським коледжем Сумського національного аграрного університету. Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року. Як вбачається з довідки №381 від 14.05.2018 року, виданої Роменським коледжем Сумського національного аграрного університету, щомісячно він отримує стипендію в розмірі 980,00 грн. Проживає разом з матірю, яка працює у ФОП ОСОБА_7 на посаді продавця продовольчих товарів та отримує заробітну плату 2834, 23 грн щомісячно. Він перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а оскільки навчається, потребує матеріальної допомоги на придбання підручників, лекційного матеріалу, робочих зошитів, продуктів харчування, одягу. Його батько ОСОБА_3 є здоровим та працездатним, працює, однак сплачувати аліменти у добровільному порядку відмовляється.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.08.2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22.05.2018 року по 30.06.2019 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку подавши апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить змінити рішення в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, а саме з 1/4 на 1/6.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вмотивовано та не обґрунтовано рішення про стягнення з нього аліментів на користь повнолітнього сина. При цьому суд вийшов за межі позовних вимог, допускаючи негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць, хоча позивач такої вимоги не заявляв. Зважаючи на те, що позивач повнолітній, працездатний та фізично здоровий, однак, незважаючи на пропозицію працевлаштуватися та самостійно заробляти у період літніх канікул, останній відмовився. Він не заперечує проти часткового задоволення позову та згоден сплачувати аліменти на період навчання сина у розмірі 1/6 частини доходів, за виключенням періоду його перебування на канікулах, починаючи стягнення з 01.09.2019 року. Вказує, що позивач особисто підтвердив, що за місцем навчання отримує стипендію в розмірі 980,00 грн. Крім того, одночасно отримує іменну стипендію голови ОДА у розмірі 2 100,00 грн, а також проживає з матірю, заробітна плата якої у період з травня 2017 року по грудень 2017 року склала 25 145,22 грн. Також зазначає, що у період навчання, 18.09.2017 року позивач за власні кошти придбав новий мотицикл Spark SP200R-251 державний номер НОМЕР_1, вартістю 26 201,00 грн. Вважає, що зазначене свідчить про те, що позивач достатньо матеріально забезпечений і не потребує жодної матеріальної допомоги, проте суд не взяв цього до уваги при ухваленні рішення. Вважає, що для підтвердження обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, останній не надав жодних належних та допустимих доказів. Зазначає, що на даний час він не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом, оскільки на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки 1951 та 1954 року народження. На даний час мати, ІНФОРМАЦІЯ_2 має незадовільний стан здоровя та перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: «Вульгарна пухирчатка лівого яєчника» та потребує оперативного втручання. Крім того, значну частину коштів він витрачає на сплату комунальних платежів. Вважає, що позивач не має жодного права перекладати свій обовязок по доведенню свого позову на суд чи відповідача, а суд повинен розглядати позов виключно в межах позовних вимог.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 22.10.2018 року розгляд справи призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив, надіславши відзив на апеляційну скаргу, у якому просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02.08.07.2018 року залишити без змін. Вважає рішення суду законним та обґрунтованим, висновки такими, що відповідають обставинам справи, а при ухвалені рішення судом було вірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що губернаторську стипендію він вже не отримує через старання батька, який робить усе можливе, аби він не навчався.

Третя особа ОСОБА_5 відзиву не надсилала.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення та частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що ст. 199 СК України на батьків покладено обовязок утримувати свої повнолітніх дітей, які продовжують навчання, та у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, та, враховуючи положення ст.182 цього Кодексу, визначив розмір аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_8 записаний батьком ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 17 січня 2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02 січня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9).

З довідки Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету вбачається, що ОСОБА_1 є студентом денної форми навчання даного коледжу відділення «Експлуатація та ремонт машин і обладнання агропромислового виробництва», денної форми навчання відділення «Механізація агропромислового комплексу». Термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а. с. 12).

Згідно довідки Роменського коледжу Сумського національного аграрного університету ОСОБА_1 отримував стипендію у розмірі: у жовтні 2017 року - 830 грн., а з листопада 2017 року по березень 2018 року - по 980 грн. (а. с. 11).

За договором про проведення практики студентів вищого навчального закладу №666, без дати укладення, між Роменським коледжем СНАУ і ФГ «Лєонов», останній зобовязується прийняти студентів на практику згідно з календарним планом, зокрема, ОСОБА_1 (а. с. 69).

З наданої Сумською ОДА інформації від 24.07.2018 року вбачається, що студенту Роменського коледжу Сумського НАУ ОСОБА_9 на підставі розпорядження голови Сумської обласної державної адміністрації від 12.09.2017 р. № 519-ОД «Про встановлення у 2017 - 2018 навчальному році іменних стипендій голови обласної державної адміністрації студентам вищих навчальних закладів області» було призначено стипендію голови Сумської ОДА з 01.09.2017 р. до 31.08.2018 р., розмір якої становить: з 01.09.2017 року по 31.10.2017 року 1 800.00 грн, з 01.12.2017 року по 31.08.2018 року - 2 100,00 грн (а. с. 103, 104, 105-107).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_5 працює в ФОП ОСОБА_7 та регулярно отримує заробітну плату, розмір якої за період з травня 2017 року по грудень 2017 року склав 25 145,22 грн (а. с. 10).

Згідно довідки про доходи ОСОБА_3 працює в Качанівському переробному заводі ПАТ «Укрнафта» та регулярно отримує заробітну плату. Розмір нарахованої заробітної плати за період з грудня 2017 року по травень 2018 року склала 72 521, 05 грн. (а. с. 64).

Відповідач ОСОБА_3 проводить оплату житлово - комунальних послуг, електроенергії, послуг з газопостачання, сплачує земельні податки як за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується копіями відповідних квитанцій (а. с. 26-51).

Як вбачається зі свідоцтва про народження ОСОБА_3, що народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року його батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а. с. 53).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Петрівсько Роменської сільської ради Гадяцького району батьки ОСОБА_3 - ОСОБА_12 і ОСОБА_13 зареєстровані та проживають АДРЕСА_2

З копій пенсійних посвідчень вбачається, що ОСОБА_12 і ОСОБА_13 є пенсіонерами (а. с. 54).

З довідок Гадяцькою ЦРЛ, виписки Санаторно курортного комплексу «Миргород» та виписки із медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_13 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом: «вульгарна пухирчатка» (а. с. 53, 82, 91, 92, 93). Згідно розрахунків медичного центру «Медіон» ОСОБА_13 здійснено оплату за послугами медичної допомоги: 515 грн., 245 грн. 21.05.2017 року та 1360 грн. 01 червня 2018 р. (а. с. 94-96).

Крім того, ОСОБА_13 протягом 2017 2018 років були куплені ліки за призначенням лікарів в звязку з хворобою на суми 909,00 грн, 554,00 грн, 609,00 грн, 450,00 грн, 222,00 грн, 220,00 грн., що підтверджується відповідними чеками (а.с. 85-90).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також відповідно до частни 3 цього Кодексу - 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення аліментів, однак визначаючи їх розмір поза його увагою залишилося заперечення відповідача щодо придбання позивачем за 8 місяців до звернення до суду рухомого майна - мотоцикла НОМЕР_2, ринкова вартість якого складає 26 201 грн, про що заявником не було спростовано в суді.

Зазначений факт впливає на розмір аліментів відповідно до ст.182 СК України і з цього приводу заявлені доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, та дають підстави для зміни рішення в частині розміру аліментів, необхідних до стягнення.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні в частині визначення розміру аліментів, необхідних до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, визначивши до стягнення 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22.05.2018 року по 30.06.2019 року, а не 1/4 частину, як визначив суд першої інстанції.

Слід зазначити, що змінений розмір аліментів, визначений до стягнення не впливає на компенсацію на користь відповідача судових витрат.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) і тому, відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 1,4, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 серпня 2018 року змінити в частині визначення розміру аліментів, необхідних до стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, стягнувши на його користь аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 22.05.2018 року по 30.06.2019 року за умови навчання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина