Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" жовтня 2018 р. Справа № 608/1760/18

Номер провадження2/608/768/2018

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді Парфенюка В. І.

з участю секретаря Южди Л. С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, який також діє як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів органу опіки та піклування Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів органу опіки та піклування Чортківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві позивачка вказала, що є власником житлового АДРЕСА_1 Тернопільської області. У даному будинку, крім позивачки, зареєстровані чоловік ОСОБА_3 та троє їхніх дітей ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, двоє з яких неповнолітні. Відповідачі за місцем реєстрації не проживають, так як усі разом проживають у Канаді. Їхня реєстрація обмежує права позивачки щодо розпорядження свою власністю, оскільки власник не може укладати правочини щодо нерухомого майна без відповідної на те згоди органу опіки та піклування. Зняття з реєстрації не буде порушувати прав неповнолітніх дітей, оскільки фактично вони проживають за іншою адресою. ОСОБА_1 просить визнати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

В ході судового розгляду справи представник позивачки ОСОБА_6 уточнив позовні вимоги шляхом подання уточненої позовної заяви і в цій заяві він просив визнати відповідача ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також відповідача ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1

Позивачка ОСОБА_1, її представники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились, від представника позивачки ОСОБА_6 суду подано клопотання про розгляд справи у відсутності позивачки та представника, позовні вимоги він підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про визнання позовних вимог позивачки.

Від відповідача ОСОБА_3 також до суду надійшла заява, в якій він вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 до нього про визнання його разом з неповнолітніми дітьми такими, що втратили право користування жилим приміщенням визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Чортківської міської ради в судове засідання не з'явився, від представника третьої особи ОСОБА_8 до суду подано клопотання, з якого вбачається, що орган опіки та піклування не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 та просить справу розглянути у відсутності представника третьої особи.

Суд, дослідивши докази в справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарською будівлею та спорудами по АДРЕСА_1 що підтверджується Договором дарування від 15 листопада 2005 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8969227 від 16.11.2005 року.

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2579 від 23 серпня 2018 року вбачається, що до складу сім'ї (зареєстрованих) за адресою АДРЕСА_1 входять ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5

Актами про встановлення факту непроживання від 30 серпня 2018 року встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 по місцю прописки не проживають, комунальними послугами не користуються, особистих речей та іншого майна в будинку не утримують, проживають за кордоном з 2009 року, ОСОБА_3 проживає за кордоном з 2005 року, ОСОБА_5 по місцю реєстрації ніколи не проживав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх регулюється ст. 29 Цивільного кодексу України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до частини 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з батьками, або з одним із батьків.

Таким чином, закон надає дитині право обирати самостійно місце свого проживання після досягнення 14 років, до досягнення цього віку дитина не має права вільного вибору свого місця проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 та його діти ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 без поважних причин не користуються житлом понад один рік.

Згідно ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення представнику позивача ОСОБА_7 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 704,80 гривень згідно квитанції АТ «Райффайзен Банк Аваль» № N1CH454958 від 30 серпня 2018 року, що становить 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 29, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 82, 142, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 279 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житлом, а саме: будинком АДРЕСА_1

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України у Чортківському районі Тернопільської області, , що розташоване за адресою: поштовий індекс 48500, м. Чортків вул. С. Бандери, 20, повернути із спеціального фонду Державного бюджету України представнику позивачки ОСОБА_7, жительці АДРЕСА_1 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 704 гривні 80 копійок, який було сплачено за квитанцією АТ «Райффайзен Банк Аваль» № N1CH454958 від 30 серпня 2018 року, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. І. Парфенюк