Справа № 139/1139/17
Провадження № 2/139/572/17
РІШЕННЯ

іменем України

24 січня 2018 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Слющенкової А.О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер брат позивача ОСОБА_2. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом після смерті ОСОБА_2, однак із об'єктивних причин пропустила строк для прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріус не може прийняти від неї заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом ОСОБА_1 22 грудня 2017 року звернулася до суду.

Ухвалою від 26 грудня 2017 року (а.с. 17) відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 15 січня 2018 року (а.с. 21) підготовче засідання було відкладено у зв'язку із задоволенням клопотання позивача про витребування доказів від нотаріуса.

Позивач у підготовче засідання не з'явилася, разом із матеріалами справи подала суду заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутності, без фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити (а.с. 15).

Представник відповідача - сільський голова Рівненської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 18).

З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного:

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с. 7).

Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що розташована на території Рівненської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 13).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50630802 від 22 січня 2018 року (а.с. 25-46) стверджується, що заповіту по своїй смерті ОСОБА_2 не залишав.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст. 1258 ЦК України).

Своє право спадкувати після смерті ОСОБА_2 у другій черзі спадкоємців позивач довела свідоцтвами про своє народження та народження брата (а.с. 8, 9), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 10) та довідкою виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 274 від 28 березня 2017 року про відсутність спадкоємців за заповітом та першої черги за законом (а.с. 12).

Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_3 своїм роз'ясненням № 573/01-16 від 01 грудня 2017 року (а.с. 14) відмовила ОСОБА_1 у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

З довідки Рівненської сільської ради (а.с. 12) слідує, що разом із ОСОБА_2 ніхто не проживав та не був зареєстрований.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як слідує із позовної заяви, позивач пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на момент смерті спадкодавець ОСОБА_2 проживав разом з нею без реєстрації, оскільки потребував стороннього догляду, а тому вона добросовісно помилялася, що таким чином прийняла спадщину.

Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50630728 від 22 січня 2018 року (а.с. 24) стверджується, що спадкові права після смерті ОСОБА_2 ніхто не оформляв (спадкова справа не заводилася).

Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, ОСОБА_1 можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81,197-198, 200, 211, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, додатковий строк у два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Початок перебігу додаткового строку рахувати з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: __________