Справа № 305/114/15-ц
Провадження по справі 2/305/106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2018 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

судді - Тулик І.І.

за участі секретаря Шемота М.І.

третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_1

представника третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що її дідові ОСОБА_6 та бабі ОСОБА_7 належав житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці 0,25 га, наданій для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Енгельса, 41 в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. 29 грудня 2008 року баба ОСОБА_7 померла, після смерті якої спадщину на належну частину житлового будинку фактично прийняв ОСОБА_6, будучи їй чоловіком, проживаючи постійно з нею по день її смерті. 16 серпня 2010 року помер дід ОСОБА_6, після чого відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Спадкоємцями їхнього майна була дочка померлих - ОСОБА_8, яка являється їй матір'ю. Однак, її мати ОСОБА_8, померла 10 жовтня 2006 року, тобто раніше, ніж її батьки. Таким чином, враховуючи, що її мати ОСОБА_8 була єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_6, однак на час відкриття спадщини не була живою, вважає, що вона має право на спадкування після діда за правом представлення. Після смерті діда ОСОБА_6, спадщину у вигляді житлового будинку №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району фактично, в силу ст. 1268 ЦК України, вона прийняла. За зверненням до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, отримала відмову, через те, що відсутня реєстрація спадкового будинку за спадкодавцями, тобто встановлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а отже на спадковий будинок поширений режим самочинного будівництва, про що винесено відповідну постанову. Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Як і цього не зробили її баба й дід в той час, коли їх будинок був зареєстрований у погосподарській книзі, підтвердженням чого є довідка виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області №511 від 26 вересня 2014 року. Саме не вчинення спадкодавцями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідних дій по оформленню свого права власності і одержання відповідного свідоцтва про право власності і спричиняє сьогодні подання нею як спадкоємцем за правом представлення позову про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадщину вона не може. Майнових спорів з приводу заявлених нею вимог про спадкування зазначеного житлового будинку не існує, що стверджено Витягом зі Спадкового реєстру, та заявою інших спадкоємців про відмову від прийняття спадщини в її користь. На підставі наведеного просила визнати за нею, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_1, мешканкою с. Верхнє Водяне, вул. Миру, 44 Рахівського району Закарпатської області, в порядку спадкування за правом представлення, після смерті ОСОБА_6, право власності на житловий будинок № 41, загальною площею 57,15 кв.м, розташований по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області. Судові витрати залишає за собою.

10.02.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), ОСОБА_8, яка діє як представник за дорученням в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_5 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення.

Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється житловий будинок № 41 загальною площею 57,15 м2, що розташований по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті гр-на ОСОБА_6, право власності на який позивачка просить визнати за нею в цілій частині в порядку спадкування за правом представлення шляхом винесення відповідного судового рішення. Враховуючи всі обєктивні обставини даної справи, вважає, що позивач, ОСОБА_5, має право, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, предявити до позивача, ОСОБА_3, та до відповідача, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, позов про визнання за ним в порядку спадкування за правом представлення права власності на це майно, оскільки, ОСОБА_5 також являється внуком спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, у звязку із чим він є особою, яка у відповідності до частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України має право на спадкування даного спадкового майна. У відповідності до частин 1-2 статті 1220 ЦК України, спадщина на спірне спадкове майно відкрилася на ? частину, належну на праві спільної сумісної власності гр-ці ОСОБА_7, 29 грудня 2008 року, на іншу ? частину спадкового майна, належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 16 серпня 2010 року. Позивач, ОСОБА_5, являючись спадкоємцем за правом представлення, прийняв спадщину після смерті бабусі, ОСОБА_7, та смерті дідуся, ОСОБА_6, у порядку та у відповідності до положень частини 1 статті 1266, частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України. Спадкодавці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 41, що розташовується по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно гр-нами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено не було, хоча останні вважали його своєю приватною власністю, належним чином нею володіли та відповідно розпоряджалися. Спадщина на ? частину спірного житлового будинку, яка належала гр-ці ОСОБА_7, відкрилася після її смерті 29 грудня 2008 року. Цю спадщину в відповідності до положень частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли її чоловік, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, та її внуки, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як спадкоємці за правом представлення після смерті своєї матері, ОСОБА_8. Їхня мати, ОСОБА_8, яка являлася дочкою спадкодавця, ОСОБА_7, померла до її смерті 10 жовтня 2006 року. Спадщину, що складається із іншої ? частини житлового будинку, яка відкрилася 16 серпня 2010 року після смерті ОСОБА_6, у рівних частинах прийняли його внуки, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як спадкоємці за правом представлення, які на час відкриття цієї спадщини проживали разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом, в тому числі, ОСОБА_3, яка також являється внучкою спадкодавців, спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття цієї спадщини не проживала разом зі спадкодавцями, а була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи наведені вище обєктивні обставини даної справи, аналізуючи правові норми, якими ці цивільно-правові відносини врегульовуються, вважає, що позовні вимоги первинного позову гр-ки ОСОБА_9 про визнання за нею права власності на спадкове майно, є необґрунтованими, безпідставними, такими, що не базуються на Законі, а доводи та підстави заявленого нею позову не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доводами цього позову. Разом з тим, виходячи із дійсних обставин справи та незаперечних фактів, вважає, що позивач, ОСОБА_5, має право на визнання за собою права власності на спірне нерухоме майно з правових підстав та обєктивних доводів, зазначених нею вище. Позивач, ОСОБА_5, у встановленому законодавством порядку з метою отримання ним свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за правом представлення, звернувся до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідною заявою про видачу такого свідоцтва, але в цьому йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанова державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 11 від 29 січня 2015 року, оригінал якої додається до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивача до суду першої інстанції із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування за правом представлення, зокрема, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у його користь у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Згідно інвентарної справи № 132, характеристики будинку, господарських будівель та споруд № 41 по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, виконаної техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_10, даний спадковий будинок на сьогоднішній час технічно придатний для його використання за цільовим призначенням. Рік побудови нерухомого майна 1972, його інвентаризаційна вартість становить 98.327 (девяносто вісім тисяч триста двадцять сім) грн. Як убачається із довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 02-05/25 від 28 січня 2015 року та копії особового рахунку обєкту погосподарського обліку, житловий будинок № 41, який розташований по вулиці Енгельса у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, належав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і на даний час знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, цільовим призначенням якої являється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Матеріалами справи доводиться факт прийняття гр-ном ОСОБА_5 спадщини після її відкриття за правом представлення у звязку зі смертю спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, та смертю його матері, ОСОБА_8, в цілій частині шляхом його пасивної поведінки в поряду статей 1268, 1270 ЦК України. На підставі наведеного просила винести ухвалу, за якою позов гр-ки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання за права власності на спадкове майно, та позов ОСОБА_5, як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення - обєднати в одне провадження. Визнати за гр-ном ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканцем села Верхнє Водяне, вулиця Енгельса, будинок номер 41, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за правом представлення право власності в цілій частині на житловий будинок № 41 разом із зблокованими господарськими будівлями та убиральнею, що розташовані по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Вирішити питання розподілу судових витрат.

13.02.2015 року (реєстрація по канцелярії суду), ОСОБА_2, який діє як представник за дорученням в інтересах третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення.

Позовні вимоги мотивує тим, що в провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області, знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно. Як убачається із матеріалів цивільної справи, предметом судового спору являється житловий будинок № 41 загальною площею 57,15 м2, що розташований по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, який залишився після смерті гр-на ОСОБА_6, право власності на який позивачка просить визнати за нею в цілій частині в порядку спадкування за правом представлення шляхом винесення відповідного судового рішення. Враховуючи всі обєктивні обставини даної справи, вважає, що позивач, ОСОБА_1, має право, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, предявити до позивача, ОСОБА_3, та до відповідача, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, позов про визнання за ним в порядку спадкування за правом представлення права власності на це майно, оскільки, ОСОБА_1 також являється внуком спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, у звязку із чим він є особою, яка у відповідності до частини 1 статті 1266 Цивільного кодексу України має право на спадкування даного спадкового майна. У відповідності до частин 1-2 статті 1220 ЦК України, спадщина на спірне спадкове майно відкрилася на ? частину, належну на праві спільної сумісної власності гр-ці ОСОБА_7, 29 грудня 2008 року, на іншу ? частину спадкового майна, належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 16 серпня 2010 року. Позивач, ОСОБА_1, являючись спадкоємцем за правом представлення, прийняв спадщину після смерті бабусі, ОСОБА_7, та смерті дідуся, ОСОБА_6, у порядку та у відповідності до положень частини 1 статті 1266, частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України. Спадкодавці, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, перебуваючи між собою у зареєстрованому шлюбі, за свого життя володіли спільним сумісним майном, яким являвся, в тому числі, житловий будинок № 41, що розташовується по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. За свого життя відповідної державної реєстрації прав власності на дане нерухоме майно гр-нами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено не було, хоча останні вважали його своєю приватною власністю, належним чином нею володіли та відповідно розпоряджалися. Спадщина на ? частину спірного житлового будинку, яка належала гр-ці ОСОБА_7, відкрилася після її смерті 29 грудня 2008 року. Цю спадщину в відповідності до положень частини 3 статті 1268, частини 1 статті 1270 ЦК України у рівних частинах прийняли її чоловік, ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, та її внуки, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як спадкоємці за правом представлення. Їхня мати, ОСОБА_8, яка являлася дочкою спадкодавця, ОСОБА_7, померла до її смерті 10 жовтня 2006 року. Спадщину, що складається із іншої ? частини житлового будинку, яка відкрилася 16 серпня 2010 року після смерті ОСОБА_6, у рівних частинах прийняли його внуки, ОСОБА_5 та ОСОБА_1, як спадкоємці за правом представлення, які на час відкриття цієї спадщини проживали разом зі спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом, в тому числі, ОСОБА_3, яка також являється внучкою спадкодавців, спадщину не прийняла, оскільки на час відкриття цієї спадщини не проживала разом зі спадкодавцями, а була зареєстрована та постійно проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Враховуючи наведені вище обєктивні обставини даної справи, аналізуючи правові норми, якими ці цивільно-правові відносини врегульовуються, вважає, що позовні вимоги первинного позову гр-ки ОСОБА_9 про визнання за нею права власності на спадкове майно, є необґрунтованими, безпідставними, такими, що не базуються на Законі, а доводи та підстави заявленого нею позову не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються доводами цього позову. Разом з тим, виходячи із дійсних обставин справи та незаперечних фактів, вважає, що позивач, ОСОБА_1, має право на визнання за собою права власності на спірне нерухоме майно з правових підстав та обєктивних доводів, зазначених нею вище. Позивач, ОСОБА_1, у встановленому законодавством порядку з метою отримання ним свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за правом представлення, звернувся до нотаріальної контори за місцем його розташування із відповідною заявою про видачу такого свідоцтва, але в цьому йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та запропоновано вирішити дане питання в судовому порядку. Доказом цього являється постанова державного нотаріуса Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області № 12 від 03 лютого 2015 року, оригінал якої додається до матеріалів даної позовної заяви. Звернення позивача до суду першої інстанції із вимогою визнання права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування за правом представлення, зокрема, у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у його користь у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Згідно інвентарної справи № 132, характеристики будинку, господарських будівель та споруд № 41 по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, виконаної техніком з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_10, даний спадковий будинок на сьогоднішній час технічно придатний для його використання за цільовим призначенням. Рік побудови нерухомого майна 1972, його інвентаризаційна вартість становить 98.327 (девяносто вісім тисяч триста двадцять сім) грн. Як убачається із довідки виконавчого комітету ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 02-05/25 від 28 січня 2015 року та копії особового рахунку обєкту погосподарського обліку, житловий будинок № 41, який розташований по вулиці Енгельса у селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області, належав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і на даний час знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, цільовим призначенням якої являється будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Матеріалами справи доводиться факт прийняття гр-ном ОСОБА_1 спадщини після її відкриття за правом представлення у звязку зі смертю спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, та смертю його матері, ОСОБА_8, в цілій частині шляхом його пасивної поведінки в поряду статей 1268, 1270 ЦК України. На підставі наведеного просив винести ухвалу, за якою позов гр-ки ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання за права власності на спадкове майно, та позов ОСОБА_1, як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору - Реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення - обєднати в одне провадження. Визнати за гр-ном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем села Верхнє Водяне, вулиця Енгельса, будинок номер 41, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за правом представлення право власності на 1/2 частину житлового будинку № 41 разом із пропорційними частками зблокованих господарських будівель та убиральнею, що розташовані по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Ухвалою суду від 16.02.2015 року постановлено допустити ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно у якості третіх осіб які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору.

Позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення та позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_11 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення об'єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції в Закарпатській області, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно залишено без розгляду, через повторну неявку.

Ухвалою суду від 12 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, треті особи без самостійних вимог: Реєстраційна служба Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за правом представлення залишено без розгляду у зв"язку з повторною неявкою.

Третя особа із самостійними вимогами ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові та просять такі задовольнити в повному обсязі. При цьому, судові вирати ОСОБА_1 залишає за собою.

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася. Причину неявки суд не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області, в судове засідання не з'явився, був належдним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Реєстраційної служби Рахівського РУЮ, в судове засідання не з'явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Рахівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явився.

Третя особа без самостійних вимог, ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про дату , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що за період перебування в зареєстрованому шлюбі, громадянами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у 1972- 1978 роках побудовано житловий будинок, господарські будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці 0,25 га, наданій для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул.. Енгельса, 41 в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, та який набув статусу спільного сумісного майна подружжя, що стверджено довідкою виконкому ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області №511 від 26.08.2014 року.

29 грудня 2008 року померла громадянка ОСОБА_7 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №179176 виданого, повторно, 25 вересня 2014 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області.

Після її смерті залишилося спадкове майно, яким була 1/2 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд, які розташовані за адресою: с. Верхнє Водяне, вул. Енгельса, № 41, Рахівського району Закарпатської області.

Згідно із положеннями ст. ст. 1217, 1258 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Спадкоємцем майна нині померлої ОСОБА_7 став її чоловік, ОСОБА_6, який в силу ст. 1270 ЦК України прийняв спадщину, після смерті своєї дружини, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки на час відкриття спадщини проживав у спадковому будинку разом зі спадкодавцем, у зв'язку з чим набув правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла та ставши таким чином одноосібним власником вказаного житлового будинку.

16 серпня 2010 року помер громадянин ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис №53 та відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції у Закарпатській області 25 вересня 2014 року видано, повторно, свідоцтво про смерть серії І-ФМ №179175.

Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на житловий будинок №41 з господарськими будівлями та спорудами, по вул. Енгельса в с.Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області.

Як встановлено в судовому засіданні, що за період свого життя, ОСОБА_6 заповіту не складав. Таким чином, спадкування в даному випадку здійснюється за законом.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна нині померлого ОСОБА_6 була його дочка ОСОБА_8. Ступінь родинних зв"язків підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ №3008669 від 22 лютого 1972 року, та витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя № 2 від 03.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_12 змінила після укладення шлюбу своє прізвище на ОСОБА_10.

Однак, ОСОБА_8 померла 10 жовтня 2006 року, тобто раніше за свого батька, що стверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ №036878 від 13 жовтня 2006 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно з вимогами ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи, судом встановлено, що третя особа з самостійними вимогами на предмет спору: ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 та третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 являються дітьми нині померлої ОСОБА_8.

Таким чином, враховуючи, що їхня мати ОСОБА_8 була єдиним спадкоємцем після смерті свого батька ОСОБА_12 миколи Івановича, однак на час відкриття спадщини не була живою, суд приходить до висновку, що позивач- третя особа із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3 МирославаМиколаївна та третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 мають право на спадкування після діда за правом представлення.

Звернення позивача третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 до суду з вимогами про визнання за ним права власності на спадкове майно зумовлене порушенням його права на отримання власності в порядку спадкування згідно відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в його користь, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на спадковий будинок.

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно звертається увага на зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК та інших норм цивільного законодавства і застосовується редакція закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів.

Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, оскільки до компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Країні (УРСР) із 1979 року, в яких при визначення року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку, тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виданої техніком з інвентаризації нерухомого майна, ОСОБА_10, спірний будинок побудований у 1972 році.

З довідки №511 від 26.08.2014 року, виданої виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради, встановлено, що за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно запису в погосподарській книзі, числився житловий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, 0.25 га наданій для обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд по вул. Енгельса, 41 в селі Верхнє Водяне рахівського району Закарпатської області.

За таких обставин, суд констатує, що вище зазначений житловий будинок не можна розцінювати як об'єкт самочинного будівництва.

Стаття 1268 ЦК України проголошує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З витягу зі спадкового реєстру №39308408 від 29.12.2014 року слідує, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкову справу та видані на її підставі свідоцтва про право на спадщину.

Встановлюючи коло осіб, які прийняли спадщину після смерті спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, судом, з огляду на матеріали справи, встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 фактично прийняли позивач ОСОБА_13 та третя особа без самостійних вимог ОСОБА_14. Зокрема, згідно запису в паспорті ВР 332979, виданого 18 квітня 2008 року на ім"я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, останній прописаний/зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 14 травня 2008 року.

Спадщина на спірне спадкове майно відкрилася на ? частину, належну на праві спільної сумісної власності громадянці ОСОБА_7, 29 грудня 2008 року, на іншу ? частину спадкового майна, належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 16 серпня 2010 року.

Згідно довідки ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області №122 від 19 лютого 2015 року, за ОСОБА_1 власного житла в с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області не числиться.

Таким чином, ОСОБА_1, за відсутності заяви про відмову від спадщини, яка мала бути поданою протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК україни, вважається таким, що прийняв спадщину як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Разом з цим, заява ОСОБА_1 від 30 вересня 2014 року, посвідчена приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу ОСОБА_15 за №1570, що міститься в матеріалах справи, не являється заявою про відмову від спадщини. Зокрема, у тексті заяви чітко не зазначено про те, що ОСОБА_1 відмовляється від права на спадщину в користь ОСОБА_3, а лише зазначає, що йому відомо про те, що він є спадкоємцем за законом на майно після смерті ОСОБА_6, проте спадщину після смерті ОСОБА_6 у встановлений законом строк не прийняв, за продовженням цього строку до суду звертатись небуде, і претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видано на ім"я онучки ОСОБА_3 він не має.

Проте, за приписами ч.1, 6 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах- уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, а ОСОБА_1 звернувся з такою заявою більш ніж 4 роки після смерті ОСОБА_6, тобто після строку встановленого законом для прийняття спадщини.

Також, судом встановлено про те, що третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Магей ОСОБА_16, теж прийняв спадщину після смерті свого діда ОСОБА_6, що стверджено довідкою ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 2325 від 17.08.2010 року.

Відповідачем ОСОБА_3, як спадкоємцем за правом представлення після смерті спадкодавців ОСОБА_7 та ОСОБА_6, не доведено належними та допустимими доказами, яким чином вона прийняла спадщину після смерті останніх. Чи проживала вона із дідом ОСОБА_6 на момент його смерті, або іншим чином, щоб свідчило про прийняття нею такої спадщини, зважаючи на те, що остання на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 була зареєстрована та проживала за іншою адресою.

В матеріалах справи наявні довідки ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 1 жовтня 2014 року 522 та довідка від 17 лютого 2015 року №02-05/118, які суперечать одна одній. Зокрема, остання довідка органу місцевого самоврядування спростовує факти викладені в першій довідці №522, зазначаючи, що факт проживання ОСОБА_3 з дідом ОСОБА_6 на момент його смерті записано зі слів самої ОСОБА_3 і окремо достовірно органом місцевого самоврядування не встановлювалося. У зв"язку з цим, суд вважає довідку ОСОБА_4 сільської ради Рахівського району Закарпатської області №522 від 1 жовтня 2014 року неналежним і не допустимим доказом фактичного прийняття спадщини відповідачкою ОСОБА_3 після смерті діда ОСОБА_6. Неприйняття останньою спадщини також свідчить акт обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї ОСОБА_5 від 28 лютого 2015 року, складеного депутатами сільської ради на підставі пояснень свідків, затвердженого головою Верхньоводнської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, за змістом якого, ОСОБА_3, постійно проживала в батьків чоловіка в с. Верхнє Водяне по вул.. Миру,44. Вона не брала ніякої участі в догляді та лікуванні діда, коли він захворів та був у безпорадному стані. Вона не проживала в будинку ОСОБА_6 до дня його смерті і не вела ніякого спільного господарства з ним, і ввела в оману сільраду і суд про нібито факт її проживання на час мерті ОСОБА_6 в будинку по вул.. Енгельса,41 в с. Верхнє Водяне Рахівськго райну Закарпатської області.

Аналізуючи матеріали справи, в межах даного провадження відсутні докази, які б вказували на те, що відповідач ОСОБА_3 набула правового статусу особи, яка цю спадщину прийняла, в силу ст. 1268 ЦК України.

В зв"язку з наведеним, позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку №41 по вул. Енгельса в с. Верхнє Водяне, Рахівського району Закарпатської області разом із пропорційними частками зблокованих господарських будівель та убиральнею, в порядку спадкування за правом представлення.

Питання стягнення судових витрат третьою особою із самостійними вимогами ОСОБА_1 не ставилося, у зв"язку з чим суд залишає такі за останнім.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 263, 265, ст.268, 273, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканцем с.Верхнє Водяне, вул.Енгельса, 41, Рахівського району, Закарпатської області в порядку спадкування за правом представлення право власності на 1/2 частину житлового будинку №41 разом із пропорційними частками зблокованих господарських будівель та убиральнею, що розташовані по вулиці Енгельса в селі Верхнє Водяне, Рахівського району, Закарпатської області.

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Тулик І.І.

З оригіналом вірно,

Суддя Рахівського районного суду: Тулик І.І.