У Х В А Л А

05.02.2018р. смт. Літин

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.літин заяву ОСОБА_2, зацікавлена особа Літинський районний відділ державної виконавчої служби про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_2 з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в якій зазначає, що 03.10.2011 року ухвалою Літинського районного суду Вінницької області його тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України в звязку з наявністю в нього виконавчого провадження у Літинському відділ ДВС. Станом на теперішній час виконавче провадження відносно нього закінчено в звязку з погашенням боргу на підставі заяви №65/1369 від 17.11.2011 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». На даний час така заборона є незаконною та порушує його права. В звязку з тим. Що судове рішення виконано повністю, а виконавче провадження закінчено та знищено, тому вказана заборона підлягає скасуванню. Тому змушений звернутися до суду з вказаною заявою і просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримав і просить її задовільнити.

Представник зацікавленої особи Літинського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні заяви покладається на думку суду. Крім того повідомив, що виконавче провадження на підставі якого було здійснено тимчасове обмеження виїзду за кордон ОСОБА_2 в 2011 році було закінчено по заяві стягувача. На даний момент виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 на виконанні в відділі не має.

Із ухвали Літинського районного суду вінницької області від 03.10.2011 року (а.с.2) судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 обмежено тимчасово у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань. Із копії листа з Літинського районного відділу державної виконавчої служби за № 1509/15.9-25 від 02.02.2018 (а.с.3) судом встановлено, що відкритих виконавчих проваджень відносно ОСОБА_2 у відділі не має. 27.12.2011 року виконавче провадження за заявою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення боргу закінчено.

Відповідно до ч.2 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення. Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного зясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обовязків учасників спірних правовідносин, підлягає зясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобовязання у повному обсязі або частково. Таким чином, сама по собі наявність невиконання зобовязання не є безумовною підставою для встановлення обмеження у праві, доведенню підлягає ухилення боржника від виконання. Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті. На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України». Відповідно до ст. 33 Конституції України, право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, що заява ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає до задоволення, оскільки відпала підстава у такому обмеженні та не існує виконавчого провадження з метою виконання якого заявника було обмежено у праві виїзду за межі України.

Керуючись ст.ст.260, 261, 441 ЦПК України, ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Протоколом № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 накладений ухвалою Літинського районного суду Вінницької обалсті від 03.10.2011 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя:ОСОБА_4