П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Сулковського Богдана Павловича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2017 року в справі № 569/7352/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення індексації по аліментах, ухваленого під головуванням судді Смолій Л.Д. об 12 год. 15 хв. в приміщенні Рівненського міського суду Рівненської області,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення індексації по аліментах - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 індексацію по аліментах в розмірі 3901,20 грн., за період з березня 2012 року по березень 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Сулковський Б.П. покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що суд першої інстанції в порушення норм ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» відкрив провадження у даній справі, не звернувши уваги на те, що позивачем не було сплачено судовий збір за

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/47/2018 Головуючий у 1 інстанції : Смолій Л.Д. Доповідач : Григоренко М.П.

подачу позову про стягнення індексації по аліментах, оскільки на день подання позову позивач не була звільнена від сплати судового збору по даній категорії справ.

Суд першої інстанції помилково взяв до уваги розрахунок, що вказаний в позовній заяві ОСОБА_3, так як такий розрахунок мав бути здійснений державною виконавчою службою у відповідності до положень ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

Розрахунок індексації здійснено з березня 2016 року, в той час як обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, може здійснюватись лише з місяця, в якому набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», тобто з червня 2016 року.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50% грошового доходу платника аліментів.

Індекс споживчих цін за червень-жовтень поточного року становив 104%. Отже, право на індексацію згідно з пунктом 1-1 Порядку відбувається у грудні 2016 року на індекс 4,0%.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В ході апеляційного розгляду справи представник відповідача адвокат Сулковський Б.П. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача адвокат Мазурок В.С. просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повністю задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції керувався положеннями ч. 2 ст. 184 СК України, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення»№1282-ХІІ від 03.07.1991р., із змінами від 17.05.2016р. №1368-VІІІ, Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджені постановою КМУ від 17.07.2003р. №1078 та виходив із того, що остання має право на отримання індексації аліментів, які підлягали стягненню із відповідача в твердій грошовій сумі, в розмірі 400 грн., щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини, за період з березня 2012 року по березень 2017 року, в розмірі з 3901,20 грн.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване рішення підлягає скасуванню через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Отже, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Звертаючись до суду із своїм позовом, представник позивача у своїй позовній заяві навів розрахунок індексації по аліментах, який було здійснено лише по роках, хоча, як це видно із виконавчого листа (а.с. 5), аліменти із відповідача підлягають стягненню щомісяця і, відповідно до вимог чинного законодавства, індексація грошових доходів також здійснюється щомісяця, а тому у справі фактично відсутній належним чином розрахований та оформлений розрахунок заборгованості із індексації по аліментах за період з березня 2012 року по березень 2017 року і суд першої інстанції на це уваги не звернув, хибно дійшовши до висновку, що поданий стороною позивача розрахунок є вірним.

В ході апеляційного розгляду справи стороною позивача також не було надано суду належним чином обрахованого розрахунку.

Крім того, представником позивача в ході апеляційного розгляду справи було повідомлено, що заборгованість по аліментах на даний час із відповідача за період з березня 2012 року по березень 2017 року вже є стягнутою органами виконавчої служби.

Але, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, коли позивач пред'явила виконавчий лист до органів виконавчої служби до виконання, коли було відкрито виконавче провадження по цьому виконавчому листу, яким саме чином по ньому державним виконавцем здійснювалось виконання і чи вже не була нарахована та стягнута індексація по аліментах державним виконавцем, у відповідності до положень ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», редакція якого була чинна до червня 2016 року, яка встановлювала, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику:

у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання;

за заявою сторін виконавчого провадження;

у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника;

у разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;

за власною ініціативою;

в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до положень статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення індексації по аліментах має бути відмовлено, за недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 376, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389, 390 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Сулковського Богдана Павловича задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 жовтня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення індексації по аліментах - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, з підстав неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, крім випадків, перелічених у частині 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23.01.2018 року.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.С. Шимків