Справа № 182/239/18
Провадження № 2/0182/1392/2018
У Х В А Л А

Іменем України

18.01.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Нікопольський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про визнання наказів про звільнення незаконними, їх скасування та поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Нікопольський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про визнання наказів про звільнення незаконними, їх скасування та поновлення на посаді.

Суддя, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що вона подана без додержання вимог ст. 175 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок врегулювання спору;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, вище перелічені вимоги в позовній заяві ОСОБА_1 не зазначено.

В позові ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог та як на підставу позову посилається на ст.40, 184, 232, 235, 237-1 КЗпП України, в той час, коли у позовній заяві відсутнє правове обґрунтування з посиланням на конкретні норми цивільного процесуального законодавства, які регулюють цивільно-правові відносини щодо права на звернення та способу захисту, які застосовуються судом при розгляді даних справ.

Частиною 4 ст. 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до закону.

Як вбачається з викладених вимог ОСОБА_1 просить суд:

- визнати наказ № 4-к від 02 січня 2018 року про її звільнення незаконним, скасувати його та поновити її на посаді заступника директора з навчальної роботи;

- стягнути на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, а також 10 000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлений на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 1762 грн. 00 коп.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, предметом поданого ОСОБА_1 позову, окрім поновлення позивача на посаді заступника директора з навчальної роботи, за яке вона звільнена від сплати судового збору, є вимога про визнання наказу № 4-к від 02 січня 2018 року про її звільнення незаконним та скасування його, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, а також вимога щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі, на які п.1 ч. 1 ст. 5 ЗУ Закону України «Про судовий збір» не поширюється.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог (пункт 10 частини першої статті 80 ЦПК). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає один відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, але не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить не менше 704,80 грн., а немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн. За подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1762 грн.

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий за вимогу щодо відшкодування моральної шкоди.

Відтак позивачу необхідно сплатити суму судового збору у вказаному розмірі та надати суду документ, що підтверджує її сплату, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України.

Крім того, ОСОБА_1 в позовній заяві зазначає, що з причини її незаконного звільнення їй була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях та у зв"язку з чим вона лікувалася, на підтвердження чого долучає лист непрацездатності.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно, моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

При цьому п. 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

У позові заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп.. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, її нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема, докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, докази витрат на лікування, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, тощо.

Також, пункт 4 позовних вимог необхідно викласти, відповідно до вимог чинного законодавства, а саме: щодо постановлення судом окремої ухвали та направлення її до Департаменту охорони здоров"я Дніпропетровської облдержадміністрації для вжиття, відповідних заходів реагування щодо винних у порушенні прав позивача, посилаючись на ст. 262 ЦПК України. Однак, викладена вимога підлягає уточненню, оскільки не містить конкретних заходів та вимог щодо реагування винних у порушенні трудового права позивача.

Тобто, описова частина позовної заяви ОСОБА_1 має бути конкретизована.

Таким чином, відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 185 ЦПК України, в редакції від 15.12.2017 року, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 185, 258 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу "Нікопольський медичний коледж" Дніпропетровської обласної ради про визнання наказів про звільнення незаконними, їх скасування та поновлення на посаді, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2