Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 384/548/17
№ провадження 22-ц/781/273/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Галицький В. В.
Доповідач Дуковський О. Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.01.2018 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М.; Письменного О.А.

за участю секретаря: Федоренко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Вільшанської центральної районної лікарні Вільшанського району Кіровоградської області про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Вільшанської центральної районної лікарні Вільшанського району Кіровоградської області про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати.

В обґрунтування позову зазначала, що з 06.09.2012 року на підставі наказу №7 від 06.09.2012 року її було прийнято на роботу до Вільшанської центральної районної лікарні на посаду медичної сестри дерматовенерологічного кабінету на 0,5 ставки та 01.02.2013 року, а на підставі наказу №8 від 01.02.2013 року переведено на повну ставку медичної сестри дерматовенерологічного кабінету. При цьому наказом №9 від 07.02.2013 року на ОСОБА_3 було покладено обов'язки бібліотекаря без додаткової оплати.

З 02.02.2015 року наказом №8 від 02.02.2015 року позивача було переведено на 0,5 ставки сестри медичної дерматовенерологічного кабінету та на 0,5 ставки бібліотекаря ЦРЛ. Про такі значні зміни умов праці її ніхто не повідомляв, будь яких посадових інструкцій щодо посади бібліотекаря до відома не доводили. Позивач продовжувала працювати повний робочий день сестрою медичною дерматовенерологічного кабінету протягом усього робочого дня з 8 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв. щоденно, окрім вихідних.

Виплата заробітної плати позивачу здійснювалася згідно наказу №8 від 02.02.2015 року, а саме 0,5 ставки сестри медичної дерматовенерологічного кабінету та 0,5 ставки бібліотекаря Вільшанської центральної районної лікарні.

У січні 2017 року позивач дізналася, що у Вільшанській центральній районній лікарні насправді штатним розкладом передбачено повну ставку сестри медичної дерматовенерологічного кабінету, а посада бібліотекаря взагалі не передбачена.

Вважала, що їй не доплачено заробітної плати за фактично відпрацьований час за посадою сестри медичної дерматовенерологічного кабінету на загальну суму 17427 грн. 00 коп..

Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість з заробітної плати за період з січня 2015 року по грудень 2016 року у розмірі 17427 грн. 00 коп.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, висновок суду, що оплата праці відповідачем здійснювалася у відповідності до вимог чинного законодавства таким, що не відповідає обставинам справи. Зазначала, що на посаді сестри медичної дерматовенерологічного кабінету продовжувала працювати на тих умовах, що існували до 02.02.2015 року, а саме повний робочий день, а у разі потреби виконувала певний обсяг робіт у бібліотеці, який полягав у складанні періодичної звітності, дані обставини підтверджуються показами свідків.

Від головного лікаря Вільшанської центральної районної лікарні Вільшанського району Кіровоградської області надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначивши, що заробітна плата позивачу нараховувалася у відповідності до табелів відпрацьованого часу та наказів по установі відповідно до затверджених тарифікаційних списків в межах затверджених штатних розписів за відповідні роки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Аналогічні положення містяться у ст.ст.263, 264 ЦПК України в редакції Закону України № 2147-УШ від 03.10.2017 року, чинній на час розгляду справи апеляційним судом.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на необґрунтованість позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 06.09.2012 року позивача прийнято на посаду сестри медичної дерматовенерологічного кабінету на 0,5 ставки, згідно витягу з наказу Вільшанської центральної районної лікарні №71 від 06.09.2012 року (а.с. 6).

З 01.02.2013 року, відповідно до витягу з наказу Вільшанської центральної районної лікарні №8 від 01.02.2013 року, ОСОБА_2 проводилася оплата праці - 1,0 ставки сестри медичної дерматовенерологічного кабінету (а.с. 7).

Відповідно до наказу Вільшанської центральної районної лікарні №9 від 07.02.2013 року «Про покладання обов'язків на ОСОБА_2», ОСОБА_2 сестрі медичній дерматовенерологічного кабінету вмінено обов'язки бібліотекаря ЦРЛ з 01.02.2013 року. Підстава: виробнича необхідність (а.с. 8).

З 02.02.2015 року відповідно до витягу з наказу Вільшанської центральної районної лікарні №8 від 01.02.2013 року «Про оплату праці працівників Вільшанської ЦРЛ», з 02.02.2015 року ОСОБА_2 проводити оплату праці - 0,5 ставки сестри медичної дерматовенерологічного кабінету та 0,5 ставки бібліотекаря ЦРЛ (а.с. 9).

Відповідно до п.11 додатку 25 наказу МОЗ України від 23.02.2000р. №33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я», посади медичних сестер лікарських кабінетів установлюються відповідно до посад лікарів-дерматовенерологів, які ведуть амбулаторний прийом, вилучаючи посади, передбачені п. 10 для безпосередньої амбулаторної допомоги прикріпленому міському і сільському населенню.

Згідно вимог п.1 додатку 25 наказу МОЗ України від 23.02.2000р. №33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров'я», посади лікарів - дерматовенерологів, у тому числі дитячих для надання амбулаторної допомоги в міських диспансерах установлюються з розрахунку 0,3 посади на 10 тис. чоловік відповідно дорослого і дитячого населення.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що враховуючі населення Вільшанського району станом на 01.01.2016р. в кількості 12701 кількість посад лікарів дерматовенерологів та відповідно і медичних сестер складає 0,5 ставки (12701х0,3):10000 = 0,38), що відповідає фактичній завантаженості даних медичних працівників.

Згідно вимог п.1.19 додатку 46 наказу МОЗ України від 23.02.2000р. №33, старший бібліотекар, бібліотекар 0,5 посади в закладах до 300 ліжок; 1 посада понад 300 ліжок за наявності бібліотеки, що з урахуванням кількості стаціонарних ліжок в Вільшанській ЦРЛ станом на 01.01.2016р. - 67, кількість посад бібліотекарів складає 0,5 ставки.

У зв'язку з направленням на роботу з лютого 2017 року до Вільшанської ЦРЛ лікаря дерматовенеролога, з наданням йому повної лікарської ставки, наказом Вільшанської ЦРЛ №14 від 13.02.2017р., ОСОБА_2 надано повну ставку сестри медичної дерматовенерологічного кабінету (а.с. 89).

Доводи позивача, що штатним розписом Вільшанської центральної районної лікарні на 2015-2016 роки передбачена повна ставка медичної сестри дерматовенерологічного кабінету, а штатна посада бібліотекаря не передбачена, спростовується матеріалами справи, а саме штатним розписом та тарифікаційним списком працівників Вільшанської ЦРЛ (а.с.55-60,62-64).

Відповідно до п. 2 наказу МОЗ України від 23.02.2000р. №33, надано право керівникам закладів охорони здоров'я у разі виробничої необхідності змінювати штати окремих структурних підрозділів або вводити посади, не передбачені штатними нормативами для даного закладу, за рахунок посад інших структурних підрозділів в межах фонду оплати праці, доведеного лімітними довідками на відповідний період.

Доводи позивача, що вона у період 2015-2016 років працювала сестрою медичною дерматовенерологічного кабінету щоденно і повний робочий день, а також проводила самостійно прийом пацієнтів та їх лікування, спростовуються графіками відпрацьованого робочого часу працівниками Вільшанської ЦРЛ за 2015 та 2016 роки та табелями обліку робочого часу (а.с. 137-138, 92-114).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що оплата праці позивача як медичної сестри дерматовенерологічного кабінету проводилася у відповідності до вимог п. 2.2.8 наказу МОЗ України від 05.10.2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення», відповідно до копій табелів обліку робочого часу, по 9 тарифному розряду та оплата праці бібліотекаря проводилася у відповідності до вимог п.п.17 п. 2.2.21 наказу МОЗ України від 05.10.2005р. №308/519, відповідно до табелів відпрацювання робочого часу, по 4 тарифному розряду (а.с. 92-114).

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

ОСОБА_2 у позовній заяві та в апеляційній скарзі посилається на зміни порядку та умов її праці і наслідком цього вона вважає недоплату заробітної плати за фактично відпрацьований час у Вільшанській ЦРЛ, у розмірі 17427,00 грн. Але позивач, жодного наказу Вільшанської ЦРЛ щодо змін її умов праці не оскаржувала і не ставила таких вимог у позовній заяві.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Суддя: С.М. Єгорова

Суддя: О.А. Письменний