АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження 22-ц/796/1052/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року Апеляційний суд м. Києва в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Апарату Верховної Ради України - Романюка Тараса Володимировича на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги у розмірі 8932,95 грн.

Посилається на порушення відповідачем п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні позивачу не були виплачені усі належні суми.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги - задоволено.

Стягнуто з Апарату Верховної Ради України на користь ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу у розмірі 8932,95 грн.

Стягнуто з Апарату Верховної Ради України в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Апарату Верховної Ради України - Романюк ТарасВолодимирович подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, закрити провадження у даній справі. Посилається на те, що на момент звільнення з посади помічника - консультанта народного депутата України позивач працював на посаді з поширенням на нього дії Закону України «Про державну службу». Таким чином, спірні правовідносини носять публічно - правовий характер у розумінні КАС України, що унеможливлює розгляд вказаного спору у порядку визначеному ЦПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги у розмірі 8932,95 грн.

Посилається на порушення відповідачем п. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» та ст. 116 КЗпП України, оскільки при звільненні позивачу не були виплачені усі належні суми.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 10.01.2013 року по 27.11.2014 року працював за строковим трудовим договором на постійній основі з поширенням дії Закону України «Про державну службу» на посаді помічника-консультанта народного депутата ОСОБА_3

Розпорядженням від 26 листопада 2014 року № 7212 позивачабуло звільнено з роботи в зв'язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата ОСОБА_3

Згідно ч. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України» ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) у випадку звільнення помічника-консультанта народного депутата на підставі дострокового припинення повноважень народного депутата відповідно до частини третьої статті 5 цього Законупомічнику-консультанту народного депутата, який працює за строковим трудовим договором на постійній основі, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі його тримісячної заробітної плати за рахунок бюджетних призначень на забезпечення діяльності Верховної Ради України.

Статтею 47 КЗпПУкраїни встановлено обов'язок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником і видати йому трудову книжку. Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно п. 1 розділу І Положення про Апарат Верховної Ради України, затвердженого Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25.08.2011 року №769, Апарат Верховної Ради України є постійно діючим органом, який здійснює правове, наукове, організаційне, документальне, інформаційне, експертно-аналітичне, фінансове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Верховної Ради України, її органів та народних депутатів України.

Підпунктом 23 п. 7 розділу II цього Положення передбачено, що у сфері організаційного забезпечення діяльності Верховної Ради України Апарат організовує та здійснює роботу з кадрового обслуговування працівників Апарату, народних депутатів України і помічників-консультантів народних депутатів України.

Одноразова грошова допомога, передбачена ч. 6 ст. 34 Закону України «Про статус народного депутата України», є частиною заробітної плати позивача і належить до сум, що підлягають виплаті їй Апаратом Верховної Ради України у день її (позивача) звільнення.

Згідно з наданою суду довідкою № 9-1-15/399 від 16.03.2017 року, виданою Управлінням справами Верховної Ради України, нарахована заробітна плата позивача за останні два місяці перед звільненням склала 3054,00 грн. та 2901,30 грн.

Враховуючи невиплату відповідачем одноразової грошової допомоги позивачу в сумі 8932,95 грн. за наявності законних підстав для здійснення такої виплати, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у період з 10.01.2013 року по 27.11.2014 року працював за строковим трудовим договором на постійній основі з поширенням дії Закону України «Про державну службу» на посаді помічника-консультанта народного депутата ОСОБА_3

Розпорядженням від 26 листопада 2014 року № 7212 позивача було звільнено з роботи в зв'язку з достроковим припиненням повноважень народного депутата ОСОБА_3

Обставини, що на момент звільнення ОСОБА_2 з посади помічника-консультанта народного депутата України він працював на цій посаді з поширенням на нього дії Закону України «Про державну службу» підтверджуються також:

- особистою заявою ОСОБА_2 про переведення його на посаду помічника-консультанта народного депутата України VII скликання з поширення дії Закону України «Про державну службу» від 10 січня 2013 року; (а.с.34)

- поданням народного депутата України ОСОБА_3 від 10 січня 2013 року про переведення ОСОБА_2 на посаду його помічника- консультанта з поширенням дії Закону України «Про державну службу»; (а.с.35)

- розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 867 від 24 січня 2013 року «Про зарахування ОСОБА_2 на посаду помічника - консультанта народного депутата України» ОСОБА_3 з поширенням дії Закону України «Про державну службу»; (а.с.36)

- випискою трудової книжки позивача (а.с.32-33).

Згідно ст.15 ЦПК України, яка діяла на час ухвалення оскаржуваного рішення, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, який діяв на час ухвалення оскаржуваного рішення, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За приписами п.1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.15 ст.3 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування

Згідно ст.34 Закону України «Про статус народного депутата» народний депутат може мати до тридцяти одного помічника-консультанта, правовий статус і умови діяльності яких визначаються цим та іншими законами та прийнятим відповідно до них Положенням про помічника-консультанта народного депутата, яке затверджується Верховною Радою України.

На чотирьох помічників - консультантів народного депутата поширюється дія Закону України «Про державну службу», їм присвоюється не вище ніж сьомий ранг державного службовця четвертої категорії, вони прикріплюються для кадрового та фінансового обслуговування до Апарату Верховної Ради України або до виконавчих апаратів органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 з 10.01.2013 року працював у Апараті Верховної Ради на посаді помічника - консультанта народного депутата України ОСОБА_3 з поширенням на нього дії Закону України «Про державну службу».

Тобто, під час роботи у відповідача ОСОБА_2 перебував на публічній службі в розумінні п.15 ст.3 КАС України, а тому спірні правовідносини між сторонами за своєю суттю є публічно - правовим спором в розумінні ст.17 КАС України та вирішуються у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч.2 ст.4 КАС Україниюрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За умовами ч.1 ст.256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи, що спірні правовідносини між сторонами не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, колегія суддів дійшла висновку про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі, крім того, повідомити ОСОБА_2, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Апарату Верховної Ради України - Романюка Тараса Володимировича - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 08 листопада 2017 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Апарату Верховної Ради України про стягнення одноразової грошової допомоги - закрити.

Повідомити ОСОБА_2, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного судочинства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 19 грудня 2018 року.

Головуючий Судді