Справа №: 398/3538/17
провадження №: 2/398/531/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" січня 2018 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Коліуш Г.В., секретаря судового засідання - Замкової Ю.С., Борозної Л.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача про стягнення, з урахування уточненої позовної зави, на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період 01.10.2000 року по 01.09.2013 року у розмірі 7 486 грн 29 коп. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02 вересня 1997 року і до 31 серпня 2013 року. На виконання рішення суду видано виконавчий лист №2-1614/1997. На підставі даного виконавчого листа відкрито виконавче провадження. Відповідач постійно ухиляється від сплати щомісячних аліментів та виконання рішення суду, в звязку з чим виникла заборгованість по сплаті щомісячних сум аліментів, яка станом на 31 серпня 2013 року становить 21 496 грн 00 коп, про що зазначено в розрахунку заборгованості по аліментам, складеним державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби 13.09.2017 року за №332356.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, зазначив, що дійсно не сплачував аліменти у повному обсязі та зазначив, що в нього на утриманні є ще двоє неповнолітніх дітей, розрахунок пені не оспорював.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Олександрійським міським судом Кіровоградської області виданий виконавчий лист №2-1614/1997 від 23 вересня 1997 року про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ? частки неоподаткованого мінімуму доходу громадян щомісячно, починаючи з 02.09.1997 року по 31.08. 2013 року.

Згідно із розрахунком заборгованості від 13.09.2017 року, проведеним Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої службиГТУЮ у Кіровоградській області, розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-1614/1997, виданим Олександрійським міським судом Кіровоградської області станом на 31 серпня 2013 року становить 21496,00 грн.

Статтею 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до приписів ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Згідно із розясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16 березня 2016 року по справі № 6-300цс16.

Відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, враховуючи той факт, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду не представлено доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача, відповідач є працездатною особою, мав можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, який є мінімальним, тому суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини.

Перевіряючи розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, наданий позивачем, судом встановлено, що він здійснений з дотриманням вимог ст. 196 СК України та суд погоджується з ним у повній мірі.

Таким чином, є всі законні підстави для задоволення позовних вимог позивача про на її користь з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів в сумі 7486 грн. 29 коп.

Суд не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, оскільки відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутне матеріальне становище, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей як підставу для зменшення розміру неустойки суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до свідоцтв про народження дітей на час виникнення заборгованості, тобто на 31.08.2013 року відповідач мав на утриманні, крім ОСОБА_5, тільки одну дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Суд також зазначає, що розмір пені не перевищує загальний розмір заборгованості по аліментам. Крім того, стягнення пені за несплату аліментів, є заходом відповідальності, спрямованим, насамперед, на забезпечення належного виконання аліментних зобовязань платником аліментів. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Отже, стягуючи саме такий розмір неустойки, суд виходить в першу чергу з інтересів дитини, оскільки батько виконує свій обовязок по утриманню дитини неналежним чином, аліменти сплачує не в повному обсязі, внаслідок чого, дитина не отримує встановленого матеріального забезпечення з боку відповідача, а, враховуючи інфляційні процеси за вказаний період часу, сума заборгованості по аліментам фактично була знецінена.

Відповідно до пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Керуючись ст.196 Сімейного кодексу України ст. ст. 10, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.10.2000 року по 31.08.2013 року в розмірі 7486 (сім тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 29 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19 січня 2018 року

Суддя Коліуш Г.В.