Справа № 214/7075/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

01 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали цивільної справи № 214/7075/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з

боржника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

04.12.2017 року представник заявника ТОВ «Житлосервіс-КР» ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з боржника ОСОБА_2, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкової території станом на 01.12.2017 року в розмірі 5165,08 грн., інфляційні втрати 1706,84 грн., 3% річних 275,48 грн., в також витрати по сплаті судового збору 800 грн.

27.12.2017 року на запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, згідно яких встановити місце проживання ОСОБА_2 не є можливим у звязку з відсутністю інформації про її дату народження. На території Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відомості про реєстрацію місця проживання боржника відсутні.

Ухвалою суду від 27.12.2017 року заяву ТОВ «Житлосервіс-КР» залишено без руху у звязку з невідповідністю вимогам ст.98 ЦПК України в редакції, діючій на момент подання заяви до суду.

31.01.2018 року через канцелярію суду представник заявника подав уточнену заяву про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Житлосервіс-КР» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2014 року по 01.12.2017 року в сумі 6624,76 грн., 3% річних 430,85 грн., інфляційні втрати 1532,94 грн. Відомості про дату народження боржника, місце її проживання в заяві не зазначено.

Відповідно до п.п.11, 12 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала законної сили 15.12.2017 року), заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Заяви, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу і містять вимоги, що можуть бути розглянуті за правилами наказного провадження, розглядаються за правилами наказного провадження, встановленими цією редакцією Кодексу, якщо їх судовий розгляд не розпочався за правилами позовного провадження. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги уточненої заяви про видачу судового наказу в контексті положень ЦПК України в редакції, діючій на момент звернення заявника до суду, суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст.97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.109 ЦПК України, положення якої кореспондуються з п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», заяви (позови) до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як вбачається з ч.6 ст.100 ЦПК України, у разі, якщо отримана судом інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника не дає можливості його встановити, суд відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи, що відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 відсутні, встановити її дійсне місцезнаходження суддя не має можливості з огляду на відсутність такої інформації в заяві, підстав для застосування альтернативної підсудності в силу ст.110 ЦПК України з огляду на специфіку наказного провадження та відсутність доказів виникнення між сторонами договірних відносин суддя не вбачає, тому приходить до висновку про необхідність відмови в прийнятті заяви в силу ч.6 ст.100 ЦПК України.

Відповідно до ст.101 ЦПК України, відмова в прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному провадженні.

Керуючись п.2 ч.3, ч.6 ст.100, ст.101 ЦПК України (в редакції, діючій до 15.12.2017 року), п.п.11,12,15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), суддя

УХВАЛИВ:

В прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з боржника ОСОБА_2 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її підписання суддею до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд.