Провадження № 4-с/742/10/18
Єдиний унікальний № 742/3238/18
УХВАЛА

29 жовтня 2018 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Прилуцького міськрайонного суду із скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 щодо прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження №57144649 від 05.09.2018.

Скарга обґрунтована тим, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2017 року було визнано протиправною бездіяльність головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та зобов»язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4, крім того, зобов»язано стягнути з суб»єкта владних повноважень - головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. 07.09.2018 скаржником було отримано постанову головного державного виконавця Бабенка В.М. про відкриття виконавчого провадження №57144649 з примусового виконання виконавчого листа №742/3550/17, виданого 22.03.2018 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судового збору у розмірі 640,00 грн. та виконавчого збору у розмірі 64,00 грн. Скаржник вважає , що головним державним виконавцем, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження не було з»ясовано всіх обставин справи, не досліджено та не проаналізовано чинне законодавство, так як відповідно до п.9 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред»явлення, якщо: виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Представник заявника ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області в судове засідання не з»явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.

ОСОБА_2 державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи без його участі, заперечує проти задоволення скарги. 19 жовтня 2018 року до суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 надійшов відзив на скаргу , в якому останній заперечував проти задоволення скарги в зв»язку з тим, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено. В обгрунтування відзиву зазначив, що стягувачем було подано заяву про виконання виконавчого листа №742/3550/17 від 22.03.2018 до ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України Чернігівської області. Проте, виконавчий документ було повернуто стягувачеві, оскільки боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства. Тому даний виконавчий лист було пред»явлено на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області та головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57144649 про стягнення з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України України в Чернігівській області на користь держави 640,00 грн. судового збору та виконавчого збору у розмірі 64,00 грн. Чинним законодавством не передбачено повноважень органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів здійснювати списання коштів з рахунків боржника відкритих в банківських установах, натомість такі права мають органи Державної виконавчої служби, відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 грудня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області задоволено частково та зобов»язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_4 з 01 січня 2016 року перерахунок та виплату пенсії як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року, ст.ст.51,63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн (а.с.6-8).

22.03.2018 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчий лист №2-а/742/247/17 (єдиний унікальний №742/3550/17) про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. (а.с.27).

Згідно повідомлення ОСОБА_2 управління державної Казначейської служби України у Чернігівській області №13-19/251/2010 від 05.06.2018, виконавчий лист №742/3550/17, виданий Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області 22.03.2018, повернуто, так як Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на обслуговуванні у ОСОБА_2 управлінні державної казначейської служби України у Чернігівській області не перебуває, відкритих рахунків в органах Казначейства не має. В Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів дану установу не зареєстровано. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не має можливості відшкодувати 640,00 грн. судового збору за виконавчим листом у справі №742/3550/17 у зв»язку з відсутністю бюджетних асигнувань (а.с.26)

29.08.2018 Державна судова адміністрація України направила до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області виконавчий лист Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі №742/3550/17 про стягнення з ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. та постановою головного державного виконавця Бабенка В.М. серія ВП №57144649 від 05.09.2018 було відкрито виконавче провадження на виконання даного виконавчого листа (а.с.28, 25).

Так, стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання виконавцем покладених на нього обов'язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» було встановлено гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених законом «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Так відповідно до ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов'язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

За приписами статті 3 Закону України«Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження» із заявою про виконання рішення суду.

Крім того, порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (надалі - Порядок) було врегульовано механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

За змістом абз. 3 п. 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3 серпня 2011 року (далі - Порядок) у тексті цього документа термін «боржники» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно п. 3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників - рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

З аналізу зазначених норм чинного законодавства можна зробити висновок, що у випадку винесення судом рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, такі рішення підлягають виконанню не органами ДВС, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Тобто такі виконавчі провадження не підвідомчі органам ДВС.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виконання рішення суду про стягнення коштів з боржника яким є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, повинно здійснюватися виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, тобто Казначейством.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем.

Відповідно до п.3 ч. 5 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що непідвідомчість органам ДВС виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника - державної організації, є тією підставою, яка виключає відкриття органами ДВС виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору, в той же час головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 дані обставини було проігноровано та винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадженя серія ВП № 57144649 від 05.09.2018 року, чим порушено вимоги ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанова підлягає визнанню неправомірною та скасуванню.

На підставі вище викладеного, керуючись 447-451 ЦПК України, ст.ст.1,3,6,4,18 Закону України «Про виконавче провадження»,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (м.Чернігів, вул.П»ятницька, 83А, ) на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 (м.Чернігів, вул.Старобілоуська, 25А, ) задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження серія ВП № 57144649 від 05.09.2018 року головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ОСОБА_2 територіального управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п»ятнадцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя О. Ільченко