Справа № 401/696/16
провадження 2/401/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2018 р. м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючий суддя Баранець А.М.

при секретарі Христенко О.В.

за участю представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ :

03 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя вказавши, що за час перебування у шлюбі подружжя придбало транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, оформлення якого проведено за домовленістю на відповідача ОСОБА_4, який в порядку поділу спільного майна подружжя просила залишити у власності відповідача ОСОБА_4 стягнувши з останнього на її користь 50 000 грн.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.03.2016 року відкрито провадження у справі та призначено справу до попереднього розгляду за участю сторін на 31 березня 2016 року, а.с.15, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 квітня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя призначено до судового розгляду на 11 травня 2016 року.

02 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в порядку доповнення позовних вимог, де відповідачами у справі зазначає ОСОБА_4 та ОСОБА_5, просить суд визнати недійсним договір відчуження автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, від ОСОБА_4 громадянину ОСОБА_5 та повернути сторони в попередній стан, визнавши право власності на автомобіль спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та стягнути з ОСОБА_4 на користь останньої грошову компенсацію за Ѕ частину вартості автомобіля в розмірі 50 000 грн., залишивши автомобіль у власності ОСОБА_4. (а.с.75-76), Т-1.

Позивач ОСОБА_1 та її представники позовні вимоги підтримали в повному обсязі, вказали, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 та ОСОБА_1 придбано автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1. З квітня 2016 року подружжя проживало порізно, про те що відповідач ОСОБА_4 відчужив транспортний засіб на користь ОСОБА_5 дізналася вже після звернення до суду з даним позовом, згоду на відчуження транспортного засобу не надавала, про наявність у колишнього чоловіка хронічних захворювань в звязку з яким останній потребує систематичного медичного обстеження та лікування не обізнана.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі. Зазначила, що у період з 07 червня 2013 року по 16 вересня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі придбали транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, за 29 000 грн., який потім 18 липня 2015 року відчужено на користь ОСОБА_5 з підстав відсутності грошових коштів у подружжя з урахуванням низького рівня матеріального стану подружжя, потреб у проходженні систематичного лікування ОСОБА_4. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.09.2015 шлюб розірвано.

Від відповідача ОСОБА_5 30.11.2016 надійшла до суду заява, якою просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вказує, що придбання транспортного засобу зумовлено наявністю III групи інвалідності, а.с.95, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 січня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Маківському Миколі Володимировичу, а с. 120-121, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.134, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Корягіну Віктору Вікторовичу, а с. 120-121, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 березня 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.152, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2017 року призначено у справі авто-товарознавчу експертизу проведення якої доручено експерту Корягіну Віктору Вікторовичу, а с. 157-158, Т-1.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 травня 2017 року відновлено провадження у справі, а.с.184, Т-1.

26 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою в порядку уточнення позовних вимог та просила суд визнати недійсним договір відчуження автомобіля та провести поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 компенсацію Ѕ вартості транспортного засобу в розмірі 17 004 грн., а транспортний засіб залишити у власності ОСОБА_4, а с. 190-191, Т-1.

05 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про уточнення та збільшення позовних вимог та просила суд визнати недійсним договір відчуження (договір купівлі-продажу від 18.07.2015 року) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, за яким ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 зазначений автомобіль за 70 000 грн. та повернути сторони у попередній стан, визнавши даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 шляхом передачі права власності на автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, вартістю станом на 18.07.2015 року в сумі 70 000 грн.. в цілому ОСОБА_4, стягнувши з останнього на користь позивача 35 000 грн. грошової компенсації за Ѕ частину вартості автомобіля, вартість якого визначена станом на 18.07.2015 року в розмірі 70 000 грн., стягнути судові витрати, а.с. 2, Т-2.

Позовні вимоги позивачем ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що на час звернення до суду останній не було відомо у який спосіб її колишній чоловік відчужив автомобіль та за яку суму, але виходячи із змісту архівних даних органів МРЕВ, вбачається, що 18.07.2015 відповідач ОСОБА_4 за договором купівлі-продажу продав відповідачу ОСОБА_5 автомобіль згідно довідки-рахунку за 70 000 грн., вважає, що це є реальна сума вартості транспортного засобу так як відповідач на отримані кошти купив автомобіль аналогічної моделі і ним користується. Зазначає, що на момент проведення експертизи, що мало місце 25.05.2017, було зясовано, що автомобіль знищено і орієнтована його вартість склала станом на травень 2017 року 1300 доларів США, що на день складання висновку складає 34 008 грн.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 квітня 2018 року приймаючи до уваги, що провадження у справі відкрито до набрання чинності ЦПК України від 15 грудня 2017 року, відповідно до положень ч. 4 ст. 274 ЦПК України, суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, а.с. 21, Т-2.

20 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про уточнення та збільшення позовних вимог та остаточно просила суд визнати недійсним договір відчуження (договір купівлі-продажу від 18.07.2015 року) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, за яким ОСОБА_4 продав ОСОБА_5 зазначений автомобіль за 70 000 грн. та повернути сторони у попередній стан, визнавши даний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Провести поділ спільного сумісного майна подружжя між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 шляхом передачі права власності на автомобіль VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, вартістю станом на 18.07.2015 року в сумі 70 000 грн.. в цілому ОСОБА_4, стягнувши з останнього на користь позивача 35 000 грн. грошову компенсацію Ѕ частки автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., д.н.з. НОМЕР_1, вартість якого станом на 18.07.2015 року була визначена в розмірі 70 000 грн., та стягнути понесені судові витрати, а.с. 25-27, Т-2.

10 травня 2018 року представником відповідача ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 долучено відзив ОСОБА_4 на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна подружжя із наданням відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень, а.с. 34-41, Т-2.

10 травня 2018 року представником відповідача ОСОБА_5 -адвокатом ОСОБА_6 долучено відзив ОСОБА_5 на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна подружжя із наданням відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень, а.с. 44, Т-2.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 червня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, а с. 74-75, Т-2.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявилась. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги викладені в остаточній редакції. Пояснила суду, що подружжя за час шлюбу придбало транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, який в подальшому відповідач ОСОБА_4 без відома ОСОБА_1 продав на користь відповідача ОСОБА_5 згідно довідки-рахунку від 18.07.2015 за 70 000 грн. Згоду на даний правочин ОСОБА_1 не надавала. Просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до суду не зявились. Представник відповідачів адвокат ОСОБА_6 позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши, що під час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони у справі, відповідач ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1 придбали транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1, за 29 000 грн., який 18 липня 2015 року відчужено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 за 29 000 грн. з підстав відсутності грошових коштів у подружжя з урахуванням низького рівня матеріального стану подружжя, потреб у проходженні систематичного лікування ОСОБА_4, оскільки у період з 12.04.2013 по 30.11.2015 останній не працював за трудовим договором, не зареєстрований як фізична особа-підприємець. В звязку з відсутністю у подружжя грошових коштів на придбання зазначеного транспортного засобу грошові кошти було отримано в борг ОСОБА_4 у ОСОБА_10 в розмірі 29 000 згідно розписки від 22.03.2015 зі строком повернення до 15.07.2015 та в звязку з необхідністю повернення цих грошових коштів, одночасно і відсутністю доходів у подружжя, а також необхідності у проходженні медичного лікування ОСОБА_4 транспортний засіб було продано ОСОБА_5 за 29 000 грн. та повернуто грошові кошти ОСОБА_10

Вказує на те, що договірною ціною купівлі-продажу транспортного засобу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є 29 000 грн., а не як вказано у довідці-рахунку від 18.07.2015 - 70 000 грн. Зазначила, що відповідач ОСОБА_5 є добросовісним набувачем транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 264 ЦПК України, суд приходить висновку, що в задоволенні позову належить відмовити виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 та ОСОБА_1 07 червня 2013 року зареєстрували шлюб, а.с. 8, Т-1.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, прізвище позивача «ОСОБА_1» змінено на дошлюбне «ОСОБА_1», а.с. 64, Т-1.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, а.с. 67, Т-1.

Згідно інформації Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 19.05.2016, наданої суду на клопотання представника позивача, слідує, що реєстрація (перереєстрація) автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., держ. ном. знак НОМЕР_1 27.02.2013 первинна реєстрація на гр.. ОСОБА_12; 28.03.2015 перереєстрація на нового власника за довідкою-рахунок на гр.. ОСОБА_4; 18.07.2015 перереєстрація на нового власника ОСОБА_5, а.с.40, Т-1.

Згідно Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця 11 липня 2014 року внесено запис № 2005140 про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_4, НОМЕР_2, а.с. 112, Т-2.

У період з 01.11.2012 по 12.04.2013 відповідач ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Козацька стріла» займаючи посаду інспектора з охорони праці, п/н в трудовій книжці 15,16. З 01.12.2015 по 19.02.2016 відповідач ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгівельно-промислова компанія Промімпекс» на посаді адміністратора бази 1С, що підтверджується записом в трудовій книжці ОСОБА_4 під № 17-18, а.с. 113, Т-1, а.с. 36, Т-2.

Із змісту Виписки № 3/392 від 24.10.2016 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Світловодськ», вбачається, що ОСОБА_4 має діагноз: Міокардитичний кардіосклероз з порушенням ритму с/ві шлуночковою екстрасістамією ПМК II Ст. СН Iст. СКХ хр. Пієлонефрит в ст. нестійкої ремісії реактивний гепатит. Постійно лікується в Світловодській ЦРЛ кардіологічному відділенні (з 08.12.06-22.12.06, з 06.08.14 по 15.08.14, з 09.06.15 по 19.06.15, з 24.05.16 по 03.06.16). З 18.08.10 спостерігається в інституті кардіології ім. М.Д.Стражеска, а.с. 114, Т-1.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб VOLKSWAGEN POLO, 1986 року випуску 18.07.2015 зареєстрований за ОСОБА_5, реєстраційний номер НОМЕР_3, а с. 115, Т-2.

Згідно листа Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 23.12.2017 адресованого на запит Світловодського міськрайооного суду Кіровоградської області повідомлено, що згідно бази даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС України, автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов НОМЕР_6, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 від 28.03.2015 зареєстровано Знамянським ВРЕР ДАІ 28.03.2015 на імя ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі довідки-рахунку ВІА № 953428 від 28.03.2015. Вартість автомобіля згідно довідки-рахунку становить 50 000 грн.

18.07.2015 вищевказаний автомобіль перереєстровано на гр.. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на підставі довідки-рахунку ААЕ № 182288 від 18.07.2015. Вартість автомобіля згідно довідки-рахунку становить 70 000 грн.

В архівних матеріалах акт щодо оцінки транспортного засобу відсутній, оскільки оцінка проводиться у разі продажу власником другого легкового чи вантажного автомобіля, або причепа в поточному році. Висновок експертного дослідження в матеріалах справи відсутній, а.с. 239, Т-1.

Судом досліджено розписку ОСОБА_13 від 23.03.2015 про отримання грошових коштів в розмірі 29 000 грн. від ОСОБА_4 в рахунок вартості автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., ціна договору купівлі-продажу транспортного засобу складає 29 000 грн., а.с. 39, Т-2. Розписку ОСОБА_4 від 22.03.2015 про отримання в борг грошових коштів в розмірі 29 000 грн. від ОСОБА_10 на придбання автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., зі строком повернення до 15 липня 2015 року, а.с. 40, Т-2.

Висновком автотоварознавчої експертизи № 56-17 від 25.05.2017 на виконання ухвали Світлводського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 квітня 2017 року визначено вартість автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов НОМЕР_6 на день проведення експертизи 15 737, 43 грн. Визначити вартість автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 станом на 2015 рік неможливо через відсутність даних у довідковій літературі, а.с. 164-183, Т-1.

Висновком експерта № 51 автотоварознавчого дослідження від 10.05.2018 на запит адвоката ОСОБА_6 № 1 від 03.05.2018 транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., кузов НОМЕР_6, визначено ринкову вартість автомобіля на час проведення експертизи 13 857,56 грн., а.с. 49-63, Т-2.

Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_13 повідомив, що на момент відчуження транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., на користь ОСОБА_4 діяв в інтересах власника на підставі генеральної довіреності, за проданий автомобіль отримав 29 000 грн. Повідомив, що транспортний засіб потребував капітального ремонту та заміни двигуна, в інакшому випадку не підлягав використанню.

В судовому засідання допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що дійсно надала в борг грошові кошти в розмірі 29 000 грн. ОСОБА_4 на придбання транспортного засобу VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., на підтвердження чого ОСОБА_4 було складено розписку. Борг було повернуто вчасно. Щодо обізнаності у наявності боргової розписки позивачем ОСОБА_1 їй не відомо. Повідомила, що транспортний засіб потребував технічного ремонту. Матеріальну допомогу подружжю надавали батьки відповідача ОСОБА_4, оскільки подружжя проживало на низькому матеріальному рівні.

Поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя врегульовано нормами ст. 69-72 СК України, а також приписами ст. 372 ЦК України.

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом ч. 1 ст. 71 СК України.

Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України.

Відповідно до розяснень, наданих в п. 30 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007р., «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сімї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Під час розгляду цивільної справи № 6-7цс15 Верховний Суд України сформулював правову позицію, згідно з якою розяснив, що законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сімї майна.

У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на характер спірних правовідносин, саме позивач повинна довести, що кошти, отримані від відчуження спільного сумісного майна використані відповідачем не в інтересах сімї. Тим самим, позивач доводить порушення свого права, захист якого відбувається у спосіб стягнення компенсації вартості відчуженого майна не в інтересах сімї.

Вказане узгоджується з нормами ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України, згідно з якими при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Згідно з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року (у редакції, чинній на час відчуження спірного автомобілю ОСОБА_4), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, зокрема: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

За нормами ч.4 ст.203 ЦК України, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. Отже, згода одного з подружжя на відчуження цінного спільного сумісного майна має бути надана в письмовій формі.

Законодавством не передбачено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди другого з подружжя, а тому при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з підстави його відчуження без письмової згоди другого з подружжя суди мають виходити з права члена подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

Разом з тим відсутність такої згоди сама собою не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Так, п.6 ст.3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України та ч.2 ст.65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном уважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

З аналізу зазначених норм закону в їх взаємозв'язку можна дійти висновку, що укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним тільки в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності та що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Однак всупереч зазначеним нормам, стороною позивача не надано суду жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що сторони вели окреме господарство на момент відчуження транспортного засобу на користь ОСОБА_5, а також того, що кошти, отримані внаслідок відчуження автомобіля VOLKSWAGEN POLO, 1986 р.в., що мало місце 18.07.2015 відповідачем ОСОБА_4 використані не в інтересах сімї.

Позивач не надав суду доказів того, що за отримані кошти від продажу автомобілю за 70 000 грн. відповідач ОСОБА_4 купив автомобіль аналогічної моделі і ним користується. Інформації про джерело походження коштів, за які придбавався вказаний автомобіль позивач суду не надала.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_4, вбачається відсутність у відповідача постійного джерела доходу.

Єдиним, на що посилається сторона позивача є те, що на момент звернення до суду їй не відомо було у який спосіб відчужено автомобіль і вже в результаті відповіді Територіального сервісного центру 3542 Регіонального сервісного центру МВС у Кіровоградській області від 19.05.2016 позивач довідалась про обставини купівлі-продажу відповідачем зазначеного автомобіля.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, встановленої законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією зі сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна зі сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Судом встановлено, що спірний автомобіль придбано 28.03.2015 під час перебування подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі, який 18.07.2015 в період шлюбу і відчужено відповідачем ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, (а.с. 40, Т-1).

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження той факт, що відчуження транспортного засобу у період перебування подружжя у зареєстрованому шлюбі відбулося не в інтересах сімї. Будь яких доказів, на спростування цього факту позивачем не надано. Позивач та його представник підтвердили в судовому засіданні, що з квітня 2016 року подружжя проживало окремо, про наявність хронічних захворювань у чоловіка позивачу не було відомо.

Відтак, системний аналіз доводів сторін та наданих ними доказів дозволяє суду зробити висновок про те, що права позивача не були порушені діями відповідачів, а тому у завдоленні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна подружжя слід відмовити.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

09 травня 2018 року відповідачем ОСОБА_4 сплачено 1000 грн. за проведення авто товарознавчого дослідження від 10.05.2018, що підтверджується квитанцією № 61 від 09.05.2018, а.с. 48, Т-2.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає, що не підлягають стягненню з відповідачів в користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 158. 258-268, 273, 283, 284, 352-355 ЦПК України, статями 203, 215, 232 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про поділ майна подружжя відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 1000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського

Міськрайонного суду Баранець А.М.

26.10.18