Провадження №2/428/161/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про поновлення строку звернення до суду з позовом, поновлення на посаді водія автотранспортних засобів,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про поновлення строку звернення до суду з позовом, поновлення на посаді водія автотранспортних засобів, мотивуючи вимоги тим, що з лютого 2016р. по 21.04.2017р. позивач ОСОБА_3 працював у ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк на посаді водія автотранспортних засобів. Керівництву ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк стало відомо, що позивач має намір призиватись на військову службу у відповідності до вимог ч.2 ст.39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 21.04.2017р. позивача ОСОБА_3 було звільнено на підставі наказу №40-к від 21.04.2017р. за ч.4 ст.40 КЗпП України. Позивач ОСОБА_3 вважає наказ про звільнення незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки постійно перебував на робочому місці згідно графіку робочого часу та виконував свої трудові обов`язки. Відсутнім на робочому місці не був. Жодних пропозицій надати будь-які письмові чи усні пояснення з приводу відсутності позивача на робочому місці від керівництва ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк на адресу позивача ОСОБА_3 не надходило, зі службовими записками та актами комісії про нібито відсутність позивача на робочому місці ОСОБА_3 не було ознайомлено, трудову книжку не видано. Також, відповідачем ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк було порушено порядок накладення дисциплінарного стягнення: з наказом про звільнення з роботи (а також з наказом про прийняття на роботу) позивача ОСОБА_3 ознайомлено не було, їх копії позивачу не видавались, а лише надіслані поштою. Вказані дії відповідача ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк позивач ОСОБА_3 вважає порушенням ст.47 КЗпП України. 27.04.2017р. у відповідності до вимог ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» позивач ОСОБА_3 був призваний на військову службу. З 27.04.2017р. позивач ОСОБА_3 перебуває на військовій службі та знаходиться на казарменому положенні, тому позивач ОСОБА_3 вважає, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин. Тому, позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом і просить суд поновити строк звернення до суду з вищевказаним позовом та поновити його на посаді водія автотранспортних засобів ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк з 21.04.2017р..

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що з лютого 2017р. по 21.04.2017р. позивач ОСОБА_3 працював у ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк. 21.04.2017р. позивача було звільнено за ч.4 ст.40 КЗпП України. Вважає наказ про звільнення позивача ОСОБА_3 незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки підприємством не дотримана процедура звільнення. Додатково пояснив, що йому особисто невідомо де перебував позивач ОСОБА_3 19.04.2017р. та 20.04.2017р., та чи виходив він у ці дні на роботу. Стосовно 21.04.2017р. пояснив, що зі слів ОСОБА_3 , позивач повинен був працювати у нічну зміну з 20-00год. до 08-00год. та розвозити працівників додому, а з ранку у нього був вихідний. Доказів стосовно вказаної обставини не має. Крім того, ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк являється оптовим складом, який працює і у нічний час. До того ж, 21.04.2017р. підприємство не відібрало пояснень від ОСОБА_3 щодо його відсутності, не було складено жодного акту та не надіслано нічого поштою на адресу ОСОБА_3 .. 24.06.2017р. ОСОБА_3 отримав наказ про звільнення, однак не міг вчасно звернутись до суду з позовом та скористатись правовою допомогою через проходження військової служби, що є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що з 17.11.2017р. позивача ОСОБА_3 було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк та ознайомлено з умовами Колективного договору та Правилами внутрішнього трудового розпорядку ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк, про що свідчить його особистий підпис в особовій картці працівника. На підприємстві п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними, робочий час з 08-00год. до 17-00год. з урахуванням часу на обідню перерву. 21.04.2017р. позивача ОСОБА_3 звільнено з посади водія автотранспортних засобів за прогул без поважних причин за п.4 ст.40 КЗпП України. Підставою звільнення є відсутність позивача на робочому місці без поважних причин 19.04.2017р., 20.04.2017р, 21.04.2017р., про що були складені відповідні Акти про відсутність позивача на роботі. Крім того, зі службової записки начальника гаражу ОСОБА_4 вбачається, що 19,20,21 квітня 2017р. позивач не виходив на роботу, про причини невиходу на роботу не повідомляв, а лише 21.04.2017р. в телефонній розмові повідомив, що можливо вийде на роботу 24.04.2017р.. Згідно службової записки водія автотранспортних засобів ОСОБА_5 , 21.04.2017р. позивач перебував в м. Сєвєродонецьку, під час зустрічі з ОСОБА_5 повідомив останньому, що з`являтися на підприємстві не бажає, планує взяти лікарняний та надішле документи поштою. Цікавився про юридичну адресу підприємства, зовні виглядав здоровим. До того ж, 21.04.2017р. працівники підприємства намагались знайти ОСОБА_3 за його місцем проживання, однак останній був відсутнім, про що було складено відповідний акт. 24.04.2017р. ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк було отримано надіслані позивачем 24.04.2017р. документи, а саме: повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов ОСОБА_3 на військову службу за контрактом; листок непрацездатності від 22.04.2017р. за період з 22.04.2017р. по 24.04.2017р. Для надання пояснень, одержання наказу про звільнення та трудової книжки на підприємстві позивач не з`являвся. ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк направляло лист з пропозицією з`явитися у відділ кадрів підприємства для отримання трудової книжки та копії наказу про звільнення поштою за місцем реєстрації позивача. Також, підприємство зверталося до ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу надання інформації про місце служби позивача. 13.06.2017р. ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк отримало відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_3 направлений для проходження подальшої служби до Навчального Центру. 15.06.2017р. ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк було надіслано позивачу на адресу Навчального центру копію наказу про звільнення та лист з пропозицією з`явитися у відділ кадрів ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецькдля отримання трудової книжки, які позивач отримав 24.06.2017р. Таким чином, ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк було фізично позбавлено можливості вручити позивачу копію наказу про звільнення та трудову книжку, адже останній був відсутній на місці роботи. Позивач ОСОБА_3 своєчасно не сповістив ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про прийняття на військову службу. З огляду на викладене, затримка у видачі позивачу трудової книжки та копії наказу про звільнення не є підставою для поновлення позивача на роботі. На підприємстві не має нічних змін, такі зміни можуть бути лише у водіїв, які розвозять продукцію на межами області. Натомість ОСОБА_3 працював водієм на автомобілі «ГАЗ» та розвозив продукцію по м. Сєвєродонецьк Луганської області. Крім того, розвезення продукції по м. Сєвєродонецьк Луганської області відбувається тільки зранку. Необхідності розвозити працівників підприємства додому відсутні. Вважає, що позивач ОСОБА_3 не з`являвся на роботу усвідомлено та навмисно, та мав достатньо часу для звернення до суду з позовом у встановлений законодавством строк. За таких обставин ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк вважає звільнення позивача ОСОБА_3 на підставі п.4 ст.40 КЗпП України обґрунтованим та законним. Тому, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ст.43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992р. (зі змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів», При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п.4 ст.40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв`язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов`язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії наказу директора Приватного підприємства «Транссервіс» №9-к від 16.02.2017р., ОСОБА_3 прийнято на роботу з 17.02.2017р. у відділ транспортної логістики на посаду водія автотранспортних засобів. Відповідно до копії змін та доповнень до колективного договору ПП «Трансервіс» м. Сєвєродонецьк , зареєстрованих УПтаСЗН Сєвєродонецької міської ради Луганської області №51 від 02.04.2008р., доповнено розділ «Трудові відносини, режим праці та відпочинку» додатком №1 «правила внутрішнього трудового розпорядку». Відповідно до п.п. 1.2, 4.1-4.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ПП «Трансервіс» м. Сєвєродонецьк, затверджених зборами трудового колективу (протокол №1 від 14.01.2008р.) , дія цих правил поширюється на всіх працівників підприємства , час початку і закінчення робочого дня та перерви на обід і відпочинок установлюється такий: початок робочого дня: 8-00; перерва: 12-00 13-00; закінчення робочого дня: 17-00. До початку роботи кожний працівник зобов`язаний зафіксувати час свого приходу на роботу, а після закінчення робочого дня виходу з роботи в порядку, установленому на підприємстві. Облік приходу на роботу і виходу з роботи ведеться в табелі обліку використання робочого часу. Відповідно до копії особової картки працівника ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк від 17.02.2017р. таб. №371, ОСОБА_3 з колективним договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис. Відповідно до копії службової записки начальника гаражу ПП «Транссервіс» ОСОБА_4 б/н від 19.04.2017р., доведено до відома директора підприємства те, що водій ОСОБА_3 не вийшов на роботу 19.04.2017р., про що не повідомляв та на зв`язок не виходить. Відповідно до копії Акту про відсутність на роботі ПП «Транссервіс» б/н від 19.04.2017р., встановлено, що 19.04.2017р. ОСОБА_3 , водій автотранспортних засобів ПП «Транссервіс», був відсутнім на роботі з нез`ясованих причин з 08-00год. до 16-55год. впродовж робочого дня. Відповідно до копії службової записки начальника гаражу ПП «Транссервіс» ОСОБА_4 б/н від 20.04.2017р., доведено до відома директора підприємства те, що водій ОСОБА_3 не вийшов на роботу 20.04.2017р., про що не повідомляв та на зв`язок не виходить. Відповідно до копії Акту про відсутність на роботі ПП «Транссервіс» б/н від 20.04.2017р., встановлено, що 20.04.2017р. ОСОБА_3 , водій автотранспортних засобів ПП «Транссервіс», був відсутнім на роботі з нез`ясованих причин з 08-00год. до 16-55год. впродовж робочого дня. Відповідно до копії службової записки начальника гаражу ПП «Транссервіс» ОСОБА_4 б/н від 21.04.2017р., доведено до відома директора підприємства те, що водій ОСОБА_3 не вийшов на роботу 21.04.2017р., про що не повідомляв. Телефонною розмовою повідомив, що можливо прийде на роботу у понеділок (24.04.2017р.), причини неявки на роботу не повідомив. Відповідно до копії службової записки водія автотранспортних засобів ПП «Транссервіс» ОСОБА_5 б/н від 21.04.2017р., доведено до відома директора підприємства те, що 21.04.2017р. він зустрів біля магазину «Сім`я», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , водія ОСОБА_3 , який повідомив, що особисто приходити на підприємство не бажає, 21.04.2017р. оформить лікарняний лист, який надішле поштовим зв`язком на юридичну адресу підприємства. Пояснень щодо відсутності на роботі 19.04.2017р. та 20.04.2017р. не надавав, зовні виглядав здоровим. Відповідно до копії Акту про відсутність на роботі ПП «Транссервіс» б/н від 21.04.2017р., встановлено, що 21.04.2017р. ОСОБА_3 , водій автотранспортних засобів ПП «Транссервіс», був відсутнім на роботі з нез`ясованих причин з 08-00год. до 16-55год. впродовж робочого дня. 21.04.2017р. о 15-15год. прибувши на місце проживання працівника ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для отримання пояснень щодо причини його відсутності на роботі, зафіксували факт відсутності ОСОБА_3 за вищевказаною адресою. Відповідно до копії табелю обліку робочого часу водія автотранспортних засобів ПП «Транссервіс» ОСОБА_3 , таб. №371, за квітень 2017р. (норма робочого часу 19 робочих днів/152 години), вбачається, що 18-21.04.2017р. ОСОБА_3 мав працювати на підприємстві по 8 годин, при цьому 19.04.2017р. та 20.04.2017р. наявні відмітки «НЗ» (нез`ясовані обставини), а 21.04.2017р. наявна відмітка «ПР» (прогул). Відповідно до копії наказу директора ПП «Транссервіс» №40-к від 21.04.2017р., звільнено ОСОБА_3 , водія автотранспортних засобів, 21.04.2017р. за прогул без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України), компенсація за невикористану щорічну відпустку становить 4 календарних днів. Відповідно до копії листка непрацездатності серія АГЮ №630136, виданого 22.04.2017р. КУ «Сєвєродонецький центр первинної медико-санітарної допомоги», ОСОБА_3 (місце роботи - ПП «Транссервіс») звільнений від роботи у зв`язку з загальним захворюванням з 22.04.2017р. по 24.04.2017р., стати до роботи 25.04.2017р.. Відповідно до копії повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.04.2017р. №2/567, керівника ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на цьому підприємстві, буде призваний 25.04.2017р. на військову службу за контрактом в особливий період (наказ Сєвєродонецького МВК №57 від 24.04.2017р.). Відповідно до копії повідомлення ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк №36 від 17.05.2017р. , ОСОБА_3 повідомлено про звільнення та запрошено з`явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки. Зазначене повідомлення було надіслано 17.05.2017р. ОСОБА_3 разом із копією наказу №40-к від 21.04.2017р., про що свідчить копія фіскального чеку ЛД ПАТ «Укрпошта» від 17.05.2017р. та копією опису вкладення за ф. 107. Відповідно до копії повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2017р. №2/780, керівника ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк повідомлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на цьому підприємстві, буде призваний 25.04.2017р. на військову службу за контрактом в особливий період 25.04.2017р. та направлений для проходження подальшої служби до 184 Навчального Центру (Львівська область). Відповідно до копії повідомлення ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк №47 від 14.06.2017р., ОСОБА_3 повідомлено про звільнення та запрошено з`явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки. Зазначене повідомлення було надіслано 15.06.2017р. ОСОБА_3 разом із копією наказу №40-к від 21.04.2017р., про що свідчить копія фіскального чеку ЛД ПАТ «Укрпошта» від 15.06.2017р. та копією опису вкладення за ф. 107. Відповідно до копії Рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Сєвєродонецьк 5 -003; Старичі 851) ОСОБА_3 отримав поштове відправлення 24.06.2017р.. Відповідно до копії довідки Військової частини НОМЕР_1 м. Сєвєродонецьк, солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частини НОМЕР_1 з 25.08.2017р..

Отже, матеріалами справи, поясненнями сторін встановлено, що в період з 17.02.2017р. по 21.04.2017р. ОСОБА_3 дійсно працював у ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк на посаді водія автотранспортних засобів. Позивач ОСОБА_3 був відсутнім на робочому місці в робочі дні за період з 19.04.2017р. по 21.04.2017р., що не оспорюється ані позивачем ОСОБА_3 у позовній заяві, ані його представником у судовому засіданні. При цьому судом встановлено, що на ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк існують Правила внутрішнього трудового розпорядку, з якими позивач ОСОБА_3 був письмово ознайомлений, що підтверджено матеріалами справи, відповідно до яких встановлений графік роботи підприємства з 08-00год. до 17-00год. з урахуванням часу на обідню перерву. Крім того, Табелем обліку робочого часу за квітень 2017р. працівника ПП «Транссервіс» ОСОБА_3 , встановлено, що ОСОБА_3 мав п`ятиденний робочий тиждень з восьмигодинним робочим днем, та до того ж 19-21.04.2017р. були для ОСОБА_3 робочими днями. При цьому, суд критично відноситься до пояснень представника позивача стосовно того, що 21.04.2017р. зранку ОСОБА_3 був вихідним і повинен був виходити на роботу у нічну зміну з 20-00год. по 08-00год., оскільки зазначені обставини жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені доказами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_3 був дійсно відсутнім на робочому місці у період з 19.04.2017р. по 21.04.2017р. без поважних причин, а тому був правомірно звільнений з роботи за відсутність на роботі без поважних причин (п.4 ст.40 КЗпП України) відповідно до Наказу №40-к від 21.04.2017р. ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк. Суд зауважує, що підприємством ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк не було можливості відібрати у позивача ОСОБА_3 письмові пояснення щодо його відсутності на роботі, що також підтверджено матеріалами справи, крім того було здійснено виїзд за місцем проживання позивача ОСОБА_3 , де він також був відсутнім. Оскільки позивач ОСОБА_3 не повідомив ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про своє місцеперебування, то ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк було позбавлено можливості видати ОСОБА_3 належним чином оформлену трудову книжку та копію наказу про звільнення. Натомість повідомлення про звільнення та копію наказу про звільнення було надіслано ПП «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк позивачу ОСОБА_3 за адресою проходження військової служби до 184 Навчального Центру, які ОСОБА_3 отримав, про що свідчить копія рекомендованого поштового повідомлення. При цьому суд зауважує, що обставина перебування позивача ОСОБА_3 на лікарняному з 22.04.2017р. по 24.04.2017р. не може бути взята до уваги, оскільки не стосується спірного періоду відсутності на роботі, та до того ж позивач ОСОБА_3 був звільнений саме 21.04.2017р..

Відповідно до ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. При цьому суд враховує, що позивача ОСОБА_3 було звільнено 21.04.2017р., копію наказу про звільнення він отримав 24.06.2017р., а до суду звернувся з вищевказаним позовом 05.10.2017р.. Оцінюючи поважність причин пропуску строк для звернення до суду з позовом, суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача щодо відсутності можливості звернення до суду та отримання правової допомоги у зв`язку з проходженням військової служби, оскільки матеріалами справи встановлено, що з 25.04.2017р. по 25.08.2017р. позивач ОСОБА_3 проходив військову службу у 184 Навчальному Центрі (Львівська область), з 25.08.2017р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 м. Сєвєродонецьк, то суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_3 пропущено строк звернення до суду з даним позовом, з причини того, що матеріалами справи не підтверджено перебування позивача ОСОБА_3 в період з 24.06.2017р. по 24.07.2017р. у районі проведення АТО або інші обставини, які б перешкоджали йому звернутись до суду або отримати правову допомогу.

Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що обставини, викладені позивачем ОСОБА_3 в обґрунтування свого позову не знайшли відображення в матеріалах справи, тому суд приходить до висновку, про необхідність відмови у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про поновлення строку звернення до суду з позовом, поновлення на посаді водія автотранспортних засобів з 21.04.2017р..

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Приватного підприємства «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про поновлення строку звернення до суду з позовом до Приватного підприємства «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк про поновлення на роботі, поновлення на посаді водія автотранспортних засобів Приватного підприємства «Транссервіс» м. Сєвєродонецьк з 21.04.2017р..

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя