Справа № 182/6139/18
Провадження № 2/0182/3111/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на такі обставини.

З 20.09.2014 року вона перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі, від якого є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Подружнє життя з відповідачем не склалося через нерозуміння один одного, різні характери, протилежні погляди на сімейні відносини. З 15.10.2017 року сторони припинили подружнє життя та ведення спільного господарства, кожен живе своїм життям. Майновий спір відсутній.

Оскільки подальше збереження сімї суперечить її інтересам, ОСОБА_1 просить суд шлюб розірвати.

Сторони у судове засідання не зявилися, надавши заяви про слухання справи за їх відсутності. У заявах позивач на позовних вимогах наполягає, відповідач позов визнає, проти його задоволення не заперечує (а.с.14,15).

Враховуючи, що ОСОБА_2 у повному обсязі визнав позов ОСОБА_1, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.09.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 501 (а.с.4).

Від шлюбу є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

З 15.10.2017 року внаслідок відсутності взаєморозуміння, несумісності характерів та поглядів на сімейне життя, права та обовязки подружжя, сторони припинили шлюбні відносини, і після того їх поновлювати не намагалися. Шлюб носить формальний характер.

Спору щодо поділу спільного майна подружжя на даний час немає. Після розірвання шлюбу позивач прізвище змінювати не бажає.

За таких обставин суд вважає, що збереження сімї недоцільне, суперечить інтересам подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати.

Крім того, враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає доцільним повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що в даному випадку становить 352,40 грн.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України із ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.56,110,112 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,206,263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 20.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 501, від якого є малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, розірвати.

Після розірвання шлюбу громадянці ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1», громадянину ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2».

Зобов`язати Управління державної казначейської служби України у м. Нікополі Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) 50 (пятдесят) відсотків сплаченого нею судового збору згідно квитанції № 0.0..1 від 20.08.2018 року на рахунок 04029, МФО - 899998, ОКПО - 38033121 в розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві грн. 40 коп.)

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Повний текст рішення складено 01.11.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І. В. Тихомиров