Справа № 515/1642/17
Провадження № 2/515/122/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивачів ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника позивачів - адвоката Давиденка К.В.

відповідача представника Вишнівської сільської

ради Татарбунарського району

Одеської області Ільїної С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2017 року позивачі звернулися до суду з позовом до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просять визнати за ними право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області померла мати позивачів - ОСОБА_7. Після смерті матері залишилась земельна ділянка площею 4,11 га, розташована на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого Татарбунарської районного державною адміністрацією 02 вересня 2004 року. Зазначену земельну ділянку, фактично прийняв у спадщину їх батько на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_5 від 06.02.2007 року, але не переоформив на своє ім'я правовстановлюючий документ.

ІНФОРМАЦІЯ_8 в селі Вишневе Татарбунарського району Одеської області помер батько позивачів - ОСОБА_2.

Вищезазначену земельну ділянку позивачі мають право успадкувати в порядку першої черги за законом.

Після звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку.

За таких обставин, посилаючись на письмові докази, позивачі вимушені звернутись до суду з вказаним позовом про визнання за ними, як спадкоємців першої черги по закону, права власності на спадкову земельну ділянку, враховуючи, що отримати в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину по закону вони позбавлені можливості, оскільки спадкодавець ОСОБА_2, прийнявши вказану нерухомість у спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_7, не переоформив на себе правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно, який необхідно надати нотаріусу для прийняття спадку, а отримати його після смерті спадкодавця неможливо.

Представник позивачів адвокат Давиденко К.В. в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.30).

Представник Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Ільїна С.А. направила до суду заяву з проханням заслухати справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с.29 ).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача та представника відповідача про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без участі представників позивача та відповідача. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом з достовірністю встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їх батька ОСОБА_2, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вони не мають можливості, оскільки спадкодавець ОСОБА_2, який прийняв у спадщину спадкову земельну ділянку після смерті своєї дружини ОСОБА_7, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 виданого 02 вересня 2004 року, не оформив на себе за життя правовстановлюючий документ на підставі отриманого ним свідоцтва про право на спадщину (а.с.14). Вказане підтверджується наступними доказами.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 18.02.1971 року (а.с.5), згідно якої ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 від 28.07.1990 року (а.с.6), якою підтверджується, що позивачка ОСОБА_8 у 1990 році уклала шлюб з ОСОБА_9, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «ОСОБА_13».

Із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 від 04.02.1978 року (а.с.27) та серії НОМЕР_9 від 20.12.1983 року (а.с.28), відповідно, слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 від 16.03.1996 року (а.с.11), підтверджується, що позивачка ОСОБА_10 у 1996 році уклала шлюб з ОСОБА_11, після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище «Лукович».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 10.05.2006 року (а.с.12) ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 від 24.12.2015 року (а.с.13) підтверджується, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Вишневе Татарбунарського району Одеської області.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_5 , зареєстрованого в реєстрі за №460 від 06.02.2007 року (а.с.14), ОСОБА_2 є спадкоємцем земельної ділянки, площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_13 виданого 02.04.2004 року.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_14 від 02 вересня 2004 року (а.с.15) підтверджується, що ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 338/151-17 від 08.08.2017 року (а.с.16), вартість земельної ділянки площею 4,11 га, що належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.02.2007 року серії НОМЕР_5, складає 173663 грн. 08 коп.

З листа нотаріуса за №1332/02-14 від 30.11.2017 року ( а.с.26 ) видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - ОСОБА_2 (спадкова справа №95/2016 від 04.04.2016 року), з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на земельну ділянку.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 27.12.2017 року (а.с.33) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2, померлого 20.12.2015 року, приватним нотаріусом Монастирліу О.П. відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 58803071, зареєстрована у нотаріуса за №95/2016 від 04.04.2016 року. В надісланій на запит суду копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 містяться копії заяв позивачів від 04.04.2016 року про прийняття ними всієї спадщини за законом (а.с.34-36).

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Із роз'яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " слідує, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

Враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_7 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.15), а її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого відкрита спадкова справа за заявою позивачів, як спадкоємців першої черги за законом, прийняв спадщину після померлої дружини, але не переоформив за життя правовстановлюючий документ на своє ім'я, позивачі не відмовилися від спадку в установлений законом строк, а навпаки, своєчасно подали нотаріусу заяви про прийняття спадку (а.с. 34-36), відповідач - Вишнівська сільська рада Татарбунарського району визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с.29), суд вважає, що за ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 повинно бути визнано на праві спільної часткової власності по 1/3 ідеальної частки земельної ділянки площею 4,11 га, розташованої на території Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_15, що належала ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 13, 77-81, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 до Вишнівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, як спадкоємцями першої черги за законом, на праві спільної часткової власності по 1/3 ідеальної частки земельної ділянки площею 4,11 га, посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_15 від 02.09.2004 року, належної ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, яку прийняв у спадок на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону серії НОМЕР_5 від 06.02.2007 року, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Семенюк