Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУН 337/3349/17 головуючий у 1 інстанції: Мурашова Н.А.
провадження №22ц/778/444/18 суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Правобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року у справі за позовом Правобережного обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_5 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідач ОСОБА_5 з 29.06.1994 р. по 31.03.2014 р. перебував на обліку та отримував пенсію за віком в УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя, розмір якої неодноразово перераховувався в звязку із збільшення страхового стажу. З 01.04.2014р. у звязку із зміною місця проживання, відповідач був прийнятий на облік до УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя, де йому за матеріалами пенсійної справи, яка надійшла з попереднього управління, була розрахована пенсія за віком за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсія була обчислена із загального страхового стажу 46р.08міс.08дн. В грудні 2016р. Управлінням була проведена перевірка пенсійної справи відповідача і виявлено, що останньому при прийнятті його на облік в УПФУ в Хортицькому районі м.Запоріжжя і розрахунку пенсії за віком з 01.04.2014р. було некоректно обчислено страховий стаж в автоматичному режимі за допомогою програмного забезпечення. Після приведення у відповідність розрахунку пенсії за матеріалами пенсійної справи, загальний страховий стаж ОСОБА_5 зменшився та склав станом на 01.04.2014р. 42 роки 2 місяці 22 дні. Внаслідок такого коригування розмір пенсії відповідача також зменшився, у звязку з чим за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. розмір переплати пенсії склав 2904,84 грн., про що Управління письмово повідомило відповідача, однак останній до теперішнього часу заборгованість з переплати пенсії самостійно не сплатив.

Позивач просив суд стягнути з відповідача суму надміру виплаченої йому пенсії за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. в розмірі 2904,84грн.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду УПФ України м. Запоріжжя в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове яким позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що переплата пенсії відповідачу виникла не у зв'язку із рахунковою помилкою та останнім не доведено факт недобросовісного набуття відповідачкою отриманих коштів.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом попередньої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з 01.04.2014 р. перебуває на обліку в Правобережному обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, який є правонаступником Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, як отримувач пенсії за віком.

Згідно з розпорядженням УПФУ №126 від 19.03.2014 р. розмір пенсії за віком з 01.04.2014р. обчислений ОСОБА_5 в загальному розмірі 1566,43грн., виходячи, зокрема, із загального страхового стажу 42 роки 8 місяців 8днів згідно з відповідним розрахунком (арк.9-11).

Згідно з розпорядженням №168500 від 13.12.2016р. здійснено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_5, згідно з яким розмір його пенсії за віком за період з 01.04.2014р. повинен становити 1414,45грн., з 01.09.2015р. 1593,81грн., з 01.05.2016р. 1649,81грн., з 01.12.2016р. 1681,03грн., виходячи із загального страхового стажу 42 роки 2 місяці 22дні (арк.12-14).

Згідно даних протоколу-розрахунку від 13.12.2016р., управлінням проведено індивідуальний перерахунок призначеної та виплаченої ОСОБА_5 пенсії за віком за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р. за новим розрахунком. Розмір переплати пенсії за цей період становить 2904,84грн. (арк.15).

Згідно рішення комісії УПФУ в Хортицькому районі м.Запорпіжжя №49 від 16.12.2016р., комісія, розглянувши документи пенсійної справи ОСОБА_5 взяла на облік переплату в сумі 2904,84грн. за період з 01.04.2014р. по 31.12.2016р., яка виникла в звязку з тим, що під час виконання перерахунку в автоматичному режимі некоректно розрахований страховий стаж (арк.17).

19.12.2016р. позивачем направлено ОСОБА_5 повідомлення про виниклу переплату пенсії в розмірі 2904,84грн. та повідомлено про зменшення розміру пенсії з 01.01.2017р. (арк.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Зі змісту вище викладеної статті випливає, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За вимогами ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

У зазначеній нормі права відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У Кодексі законів про працю України міститься згадка про лічильну помилку при виплаті заробітної плати, що на думку колегії суддів є синонімічним до поняття «рахункова помилка».

У постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки та що відповідач набуваючи переплату діяв недобросовісно.

Неправильне визначення пенсійним фондом періоду корегування пенсії не може вважатись рахунковою помилкою.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено й наявності рахункової помилки, то відповідно до статті 1215 ЦК України поверненню зазначена сума не підлягає.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постановах від 2 липня 2014 року (справа 6-91цс14) та від 22 січня 2014 року (справа 6-151цс13).

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених вимог закону суд першої інстанції правильно відмовив позивачу у задоволенні позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляції, не вбачає. Докази та обставини, на які посилається УПФУ в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Залишити рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 09 жовтня 2017 року без змін, а апеляційну скаргу Правобережного обєднаного Управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 1 лютого 2018 року.

Головуючий:

Судді: