АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

іменем України

29 січня 2018 року

м.Харків

справа №635/2694/17

провадження № 22ц/790/1119/18

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Швецової Л.А.,

суддів Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 селищна рада Харківського району Харківської області

представник відповідача ОСОБА_4

третя особа Департамент реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2017 року (суддя Токарєва Н.М.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області, третя особа: Департамент реєстрації Харківської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки

у с т а н о в и в:

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У травні 2017 року ОСОБА_1, через свого представника, звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельні ділянки, які знаходяться по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області, з кадастровими номерами № :00:021:0002 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1500га, і № :00:021:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, площею 0,1500га.

В обґрунтування позову зазначала, що житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 732447, виданого 02.02.2007р. виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області від 03.05.1994р. № 153 позивачу вирішено надати у користування додатково земельну ділянку площею 0,15 га. для ведення особистого підсобного господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області та зареєструвати її.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області від 03.08.2009р. № 984 позивачу передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, і для ведення особистого селянського господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області. 14.04.2009р. цим земельним ділянкам привласнено кадастрові номера, було зареєстровано право власності, позивачем були отримані кадастрові номери та оформлено право власності. Однак, внаслідок знищення правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки, позивач не має можливості підтвердити своє право власності..

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не враховано те, що ОСОБА_1 були втрачені документи на земельну ділянку, дублікати актів отримати неможливо, оскільки бланки державних актів не виготовляються, тому позивач позбавлений можливості підтвердити своє право власності шляхом реєстрації в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрації речових право на нерухоме майно та їх обтяжень».

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які брали участь під час розгляду справи, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Апеляційний суд вважає, що зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення у повному обсязі не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 обраний неналежний спосіб захисту права, та не доведено факт знищення, втрати або пошкодження документів, які посвідчують її право власності на спірні земельні ділянки.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

У відповідності до ст..392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно розяснень, які містяться у п.37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.

Згідно до ст. ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ № 732447, виданого 02.02.2007р. виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області від 03.05.1994р. № 153 позивачу вирішено надати у користування додатково земельну ділянку площею 0,15 га. для ведення особистого підсобного господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області та зареєструвати її.

Рішенням ОСОБА_3 селищної ради Харківського району Харківської області від 03.08.2009р. № 984 позивачу передано у приватну власність дві земельні ділянки площею 0,15 га. для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, і для ведення особистого селянського господарства по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області.

Частинами першою, другою статті 116 ЗК України установлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

На замовлення ОСОБА_1 30.01.2008 року було виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку позивача для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства на території ОСОБА_3 селищної ради по вул..Пролетарська, 28, сел. Рогань Харківського району Харківської області.

Згідно копій реєстраційних карток від 14.04.2009 року серії АБЕ № 136927 та серії АБЕ № 136928 вказаним земельним ділянкам по вул. Пролетарській № 28 в смт. Рогань Харківського району Харківської області, присвоєно кадастрові номери № :00:021:0002 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1500 га., і № :00:021:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, площею 0,1500 га.

Згідно витягу з технічної документації грошової нормативної оцінки земельної ділянки станом на 04 липня 2017 року виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області ОСОБА_1 зазначена власником зазначених земельних ділянок.

Відповідно до п.53 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, подаються копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Згідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.1999р. (який втратив чинність з 03.07.2013р.) було затверджено інструкцію про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі.

Відповідно до п.1 право власності на землю підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку.

Відповідно вищевказаної інструкції позивачем було виконано всі необхідні дії для отримання земельних ділянок у власність. Однак, у звязку із змінами у законодавстві на теперішній час не має можливості отримати дублікати державних актів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представник позивача зазначив, що факт того, що спірні земельні ділянки належать позивачу свідчить також факт, що з 2009 року позивач сплачує податок на землю, як власник земельних ділянок.

Представник позивача не заперечував того факту, що позивач отримала спірні земельні ділянки у власність у відповідності до вимог закону, на підставі рішення селищної ради.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем надано докази про те, що земельні ділянки належать їй на праві власності, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог, яким задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 листопада 2017 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:021:0002 з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою Харківська область, Харківський район, сел. Рогань, вул. Пролетарська, 28 та право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :00:021:0003 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби». площею 0,1500 га, яка знаходиться за адресою Харківська область, Харківський район, сел. Рогань, вул. Пролетарська, 28.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 01 лютого 2018 року.

Головуючий Л.А.Швецова

судді А.В.Котелевець

ОСОБА_5