Справа № 161/6030/17
Провадження № 2/161/397/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гринь О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом до Управління ЖКГ департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2016 року він потрапив в дорожньо-транспортну пригоду на своєму автомобілі Volkswagen Passat, реєстраційний №АС1163СІ. Вказує, що 10 грудня 2016 року він рухався по вул. Ківерцівській в місті Луцьку та несподівано потрапив в глибоку вибоїну, що знаходилась на частині смуги руху по ходу автомобіля. Вибоїну візуально виявити не було можливості, оскільки вона була заповнена водою. Глибина вибоїни становила 20 сантиметрів, що підтверджено замірами працівників патрульної поліції, які виїжджали на місце події. Вважає, що причиною пошкодження його автомобіля стала бездіяльність відповідача, який відповідає за вказану ділянку автодороги, оскільки не забезпечив належного технічного стану покриття дороги та не встановив попереджувальних дорожніх знаків.

Згідно уточненої позовної заяви матеріальна шкода, яка була завдана його автомобілю, внаслідок вказаної ДТП, становить 40 572,58 грн. та підтверджується висновком експертного дослідження №33 від 08 вересня 2017 року, проведеного Волинським НДЕКЦ МВС України. Крім того, за проведення даного експертного дослідження він сплатив 1015,20 грн. та за послуги шиномонтажу 430,00 грн.

Разом з тим, вважає, що з вини відповідача йому також завдано моральної шкоди, розмір якої він оцінює в 5000,0 грн. В обґрунтування розміру моральної шкоди зазначає, що він був змушений змінити свій звичний спосіб життя, витрачати особистий час та кошти на ремонт автомобіля, не зміг реалізувати життєві плани, відчував душевний дискомфорт.

З огляду на наведене, просить стягнути з Управління ЖКГ департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради на його користь 42017,78 грн. матеріальної та 5000,00 грн. моральної шкоди, стягнути Управління ЖКГ департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради сплачений ним судовий збір.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав, додатково суду пояснив, що за відсутності попереджувальних знаків про ямковість, потрапив у вибоїну та пошкодив автомобіль, а саме: два лівих колеса та зявився стук в підвісці автомобіля. Зупинившись, він одразу викликав працівників поліції, які на місці події склали схему дорожньої транспортної пригоди. Заміну шин на двох колесах він здійснював 13 грудня 2016 року, оскільки ДТП трапилась в пятницю і передували вихідні. Замінивши шини колес, він продовжував користуватися своїм автомобілем, однак згодом зрозумів, що автомобіль потребує додаткового ремонту, в звязку з чим 05 вересня 2017 року замовив експертне дослідження, в ході якого було проведено технічний огляд його транспортного засобу та встановлено вартість відновлювального ремонту.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги позову заперечувала, суду пояснила, що позивачем не доведено належними доказами причинно-наслідковий звязок між тими ушкодженнями, які зазнав його автомобіль з подією ДТП, яка трапилась з ним 11 грудня 2016 року, а тому ним не підтверджено і вартість матеріального збитку.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно протоколу серії АП2 №458052 про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 10 грудня 2016 року близько 16 год. 50 хв. в м. Луцьку по вул. Ківерцівській, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний №АС1163СІ, не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та вїхав у вибоїну, внаслідок чого його транспортний засіб отримав механічні ушкодження, чим вчинено правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

З постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 лютого 2017 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що при розгляді даної справи суд не знайшов достатніх підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закрив провадження в справі на підставі ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення №161/42/17-п, провадження №3/161/163/17.

З матеріалів зазначеної вище справи про адміністративне правопорушення також встановлено, що на місці ДТП поліцейським роти №4 батальйону УПП в м. Луцьку ДПП ОСОБА_3 складено схему місця ДТП, де зафіксовано, що внаслідок ДТП серед видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу позивача виявлено пошкодження правого переднього колеса.

Згідно акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10 грудня 2016 року покриття проїзної частини в місті Луцьку на вул. Ківерцівській біля будинку 8А має вибоїну, глина якої становить 20 см., діаметром 70 см.

Разом з тим, згідно протоколу серії АП2 №458553 від 13 грудня 2016 року про адміністративне правопорушення, заступник директора ДЖКГ ОСОБА_4 порушив правила норм та стандарти, що стосуються безпеки дорожнього руху в утриманні вулично-шляхової мережі на вул. Ківерцівській, 8А в м. Луцьку, що призвело до скоєння ДТП 10 грудня 2016 року, чим порушив п. 1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 лютого 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, звільнивши його від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Дані обставини встановлені з дослідженої в судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення №161/17081/16-п, провадження №3/161/39/17.

За змістом довідки Департаменту ЖКГ Управління ЖКГ балансоутримувачем проїзної частини дороги в місті Луцьку на вул. Ківерцівській біля будинку 8А є Управління ЖКГ.

Згідно рішення Луцької міської ради від 06 лютого 2008 року управління ЖКГ департаменту ЖКГ і будівництва Луцької міської ради перейменовано на управління ЖКГ департаменту ЖКГ Луцької міської ради.

З дослідженого в судовому засіданні висновку експертного дослідження №33 від 08 вересня 2017 року, виконаного Волинським НДЕКЦ на замовлення ОСОБА_1 встановлено, що в основу даного експертного дослідження покладено пояснення позивача, який, зокрема, повідомив експерту наступні обставини ДТП: 10 грудня 2016 року він рухався в м. Луцьку по вул. Ківерцівській зі швидкістю 40 км/год, дорога була мокра, оскільки йшов дощ. Приблизно біля будинку №8а він лівими колесами проїжджав чергові калюжі та відчув декілька сильних ударів в районі лівих коліс. Згодом він звернувся на СТО, де було виявлено, що внаслідок неналежного стану дорожнього покриття його автомобіль зазнав наступних пошкоджень: великий наскрізний розріз на внутрішній боковині шини лівого переднього колеса; гулі (здуття) на внутрішній боковині шини лівого заднього колеса; вмятини на внутрішніх окружностях дисків обох лівих коліс; злам лівої стійки стабілізатора; злами пластикових підкрилків обох передніх коліс.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний №АС1163СІ, 2011 року випуску станом на 08 вересня 2017 року складає 40572,58 грн.

При вирішенні вказаного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а в ч. 2 цієї ж статті вказано, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належать компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів та забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Згідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У ст. 24 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Судом встановлено, що у момент дорожньо-транспортної пригоди позивач ОСОБА_1 правомірно володів транспортним засобом - Volkswagen Passat реєстраційний номер НОМЕР_1.

Як зазначено вище, згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом України у справі № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та безспірних доказів на підтвердження факту пошкодження його автомобіля внаслідок ДТП, яке трапилось 10 грудня 2016 року за його участі по вул. Ківерцівській, 8А в місті Луцьку, оскільки ним документально не зафіксовано, які саме механічні ушкодження отримав його автомобіль.

Суд не бере до уваги висновок експертного дослідження №33 від 08 вересня 2017 року, виконаного Волинським НДЕКЦ на замовлення ОСОБА_1, оскільки таке експертне дослідження складено 08 вересня 2017 року, тоді як ДТП відбулося 10 грудня 2016 року, тобто через тривалий час, протягом якого обєкт експертного дослідження постійно перебував в експлуатації. Крім того, обставини ДТП, які були покладені в основу експертного дослідження, суттєво відрізняються від тих обставин, які було зясовано в ході судового розгляду справи. В своїх пояснення, наданих експерту та суду, позивач зазначав, що потрапив у вибоїну саме лівими колесами автомобіля, що не відповідає схемі місця ДТП, де зафіксовано, що внаслідок ДТП серед видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу позивача виявлено пошкоджено праве переднє колесо.

На запитання суду позивач не зміг пояснити такі розбіжності, припускаючи, що він міг забути, яке саме колесо він пошкодив.

А тому з врахуванням всього вищенаведеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог, оскільки ним не надано доказів на підтвердження факту заподіяння йому шкоди відповідачем та її розмір.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України ЦПК України, ст. 16, 22, 23, 1166 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.