Справа № 301/1231/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2018 р. Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Фанта А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Ільницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності; зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з позовом до ОСОБА_2, Ільницької сільської ради Іршавського району про визнання права власності.

Посилається на те, що 13 вересня 2015 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1 (раніше Гагаріна, 40; Радянська, № 31), у с. Ільниця, Іршавського р-ну Закарпатської області.

Після смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини будинку № 40 та ? частини земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої на території села Ільниця та призначеної для обслуговування вказаного житлового будинку .

? житлового будинку №40 належала батькові на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 1986 року, посвідченого секретарем виконкому Ільницької селищної ради та зареєстрованого у Берегівському міжміському бюро технічної інвентаризації 20.12.1986 року за реєстровим № 1614.

? частина земельної ділянки площею 0,08 га належала батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 005-30054, виданого 12.01.1999 року Ільницькою сільською радою на підставі рішення виконкому Ільницької сільської ради №106 від 09 листопада 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297.

У 6-ти місячний строк після смерті батька, а саме 19.10.2015 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4, що стверджую витягом про реєстрацію заяви у спадковому реєстрі за № 58081203.

26 жовтня 2016 року нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що знаходиться в селі Ільниця, вул. Центральна, 31 Іршавського району Закарпатської області, посилаючись на те, що ним не надано ОСОБА_5 з державного земельного кадастру про земельну ділянку та Технічний паспорт на житловий будинок. Також нотаріус зазначила, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 005-30054 земельна ділянка знаходиться у спільній сумісні власності спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2, тобто частка померлого ОСОБА_3 не визначена.

Щодо технічного паспорту на ? житлового будинку, то такий не має змоги надати. Для виготовлення технічного паспорту на будинок, необхідно його оглянути, провести обміри, оцінку. Половина будинку належить відповідачці ОСОБА_2, з якою батько був у неприязних стосунках і яка в будинок нікого не впускає.

Отже, в позасудовому порядку він не може отримати вказані документи, що спонукає звернутись в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

ОСОБА_2 до початку розгляду справи подала зустрічний позов до до ОСОБА_1 про визнання права власності.

Посилається на те, що відповідно до рішення Іршавського районного суду від 17 березня 1983 року у справі № 2-40/1983 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, її визнано власником ? частини будинковолодіння №40 по вулиці Гагаріна (перейменовано вул. Центральна, 31) в с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області.

Крім того, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК 005-30054 виданого їй та ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Ільницької сільської ради № 106 від 9 листопада 1994 року, вона з відповідачем є власниками земельної ділянки, державний акт видано 12.01.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297.

У звязку з тим, що ОСОБА_1 не вказав у позові розмір частки земельної ділянки, яку просить визнати його власністю, вона вимушена звернутись до суду із зустрічним позовом щодо визнання за нею права власності на ? частку зазначеної земельної ділянки. Крім того, рішення Іршавського районного суду від 17.03.1983 року на даний час неможливо зареєструвати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Представник позивача по первісному та відповідача по зустрічних позовах ОСОБА_7 в судове засідання не зявилася, а подала заяву ( а. с. 130), якою первісний позов підтримала, просила його задовольнити, зустрічний позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, справу просила розглядати в її відсутності.

Відповідачка по первісному та позивачка по зустрічному позовах ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, а подала заяву ( а. с. 131), якою первісний позов визнала, не заперечує проти його задоволення, зустрічний позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути в її відсутності.

Представник відповідача по первісному позову Ільницької сільської ради Іршавського району Ільницький сільський голова ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, а подав заяву ( а. с. 121), в якій просив справу розглядати у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісний та зустрічні позови слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 13 вересня 2015 року помер ОСОБА_3, який до дня смерті був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше Гагаріна, 40; Радянська, № 31) с. Ільниця, Іршавського р-ну Закарпатської області, що стверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 50) та довідкою виконкому Ільницької сільської ради ( а. с. 62).

Після смерті залишилось спадкове майно, яке складається з ? частини будинку №31 по вулиці Центральній села Ільниця Іршавського району, що належала батькові на підставі договору купівлі-продажу від 12 грудня 1986 року ( а. с. 52-53), посвідченого секретарем виконкому Ільницької селищної ради та зареєстрованого у Берегівському міжміському бюро технічної інвентаризації 20.12.1986 року за реєстровим № 1614; та частини земельної ділянки площею 0,08 га, призначеної для обслуговування спірного житлового будинку на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 005-30054 ( а. с. 57), виданого 12.01.1999 року Ільницькою сільською радою на підставі рішення виконкому Ільницької сільської ради №106 від 09 листопада 1994 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297.

У 6-ти місячний строк після смерті батька, а саме 19.10.2015 року позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Іршавського районного нотаріального округу ОСОБА_4, що стверджую витягом про реєстрацію заяви у спадковому реєстрі за № 58081203 ( а.с. 60-61).

26 жовтня 2016 року нотаріус відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ( а. с. 64), що знаходиться в селі Ільниця, вул. Центральна, 31 Іршавського району Закарпатської області, посилаючись на те, що ним не надано ОСОБА_5 з державного земельного кадастру про земельну ділянку та Технічний паспорт на житловий будинок. Також нотаріус зазначила, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК № 005-30054 земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності спадкодавця ОСОБА_3 та ОСОБА_2, тобто частка сторін не визначена.

Щодо зустрічного позову, відповідно до рішення Іршавського районного суду від 17 березня 1983 року у справі № 2-40/1983 р. за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, її визнано власником ? частини будинковолодіння №40 по вулиці Гагаріна (перейменовано вул. Центральна, 31) в с. Ільниця Іршавського району Закарпатської області ( а. с. 128).

Крім того, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії ЗК 005-30054, виданого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому Ільницької сільської ради № 106 від 9 листопада 1994 року, вони є співвласниками земельної ділянки 0,08 га, державний акт видано 12.01.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297 ( а. с. 57).

Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Зважаючи на наведені обставини справи, суд вважає позовні вимоги позивача по первісному та позивачки по зустрічному позовах є обґрунтованими та підставними, тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, ст. ст. 328, 377, 392, 1216, 1218, 1268, 1270 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд, -

Р І Ш И В:

Первісний та зустрічний позови задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку № 31 по вулиці Центральній села Ільниця Іршавського району.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої за адресою: с. Ільниця, вул. Центральна, 31 Іршавського району наданої для будівництва житлового будинку відповідно державного акта, який видано 12.01.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку № 31 по вулиці Центральній села Ільниця Іршавського району.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,08 га, розташованої за адресою: с. Ільниця, вул. Центральна, 31 Іршавського району наданої для будівництва житлового будинку відповідно державного акта, який видано 12.01.1999 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 297.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області. При цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів » № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Головуючий: М. М. Золотар