Справа № 202/6309/16-ц
пров. 2/0202/87/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: судді-Бєльченко Л.А

при секретарі-Федорченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Шоста Дніпропетровська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідачів, указуючи, що 30.07.2016 року помер її, позивача батько, а відповідача дід, ОСОБА_3. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. У цьому ж місяці, до своєї смерті, ОСОБА_3 звернувся до неї і просив вирішити питання щодо спадкування належної йому частки квартири. ОСОБА_3 хотів заповісти 1/3 частину квартири відповідачеві і 2/3 частини їй, ОСОБА_1 У зв*язку з цим, вона сповістила відповідача, але ОСОБА_2 відповів, що він вже має заповіт і не дасть можливість його змінити. Відповідач відмовився надавати паспорт ОСОБА_4, котрий знаходився у нього, і відмовився запросити нотаріуса. В зв*язку з тим, що відповідач умисно перешкоджав ОСОБА_3 змінити заповіт, позивач просила суд усунути ОСОБА_5 від права на спадкування після смерті ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову відповідач указав, що 25.11.2010 року його дідусь, ОСОБА_2 склав заповіт на його ім*я. Тоді дід був здоровий, він вільно пересувався і з власної ініціативи з*явився до нотаріуса і склав заповіт. У 2014 році дід тяжко захворів. З цього часу і до його смерті він доглядав за ним,надавав матеріальну допомогу, сплачував комунальні послуги за квартиру. ОСОБА_6 також приймала участь у догляді за дідом. З початку 2016 року ОСОБА_1 стала чинити тиск на діда, ОСОБА_3 і на нього, відповідача, з метою зміни заповіту. Але сам дід ніякого бажання змінити або скасувати заповіт не мав. 27.07.2016 року він, ОСОБА_2, прийшов до дідуся додому, але не знайшов його. Згодом він дізнався, що дідуся проти його волі забрала до себе ОСОБА_1 На наступний день вона змінила замки у квартирі дідуся. 30.07.2016 року позивач повідомила йому, що дідусь помер. Паспорт дідуся знаходився в його квартирі, він ніколи ним не заволодівав. З огляду на наведене, просив суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з*явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справи без участі представника Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори ( а.с. 83).

Вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши письмові докази у справі,оглянувши відеозаписи представлені сторонами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 липня 2016 року помер ОСОБА_3, батько позивача і дід відповідача ( а.с.4,6,7).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 21.11.2001 року, виданого виконкомом міської Ради народних депутатів, ОСОБА_3 належала ? частина квартири АДРЕСА_1 ( а.с.5).

З пояснень сторін встановлено, що за час свого життя ОСОБА_3 склав заповіт на ім*я ОСОБА_2 , відповідача у справі.

Відповідно до частини другої статті 1224 ЦК України не мають право на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим прияли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Обставинами, встановленими в судовому засіданні, не доведено і не підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 перешкоджав ОСОБА_3 змінити раніше складений заповіт або скасувати його.

З представлених сторонами і оглянутих в судовому засіданні відеозаписів убачається, що позивач сама пропонує ОСОБА_3 змінити раніше складений ним заповіт; указує як потрібно розподілити частки між нею та відповідачем у спадковій квартирі; наполягає на тому щоб запросити нотаріуса для складання нового заповіту. При цьому сам ОСОБА_3 такого волевиявлення не висловлює, а лише погоджується на пропозицію ОСОБА_1 Все це відбувається майже за тиждень до смерті ОСОБА_3, при цьому останній знаходиться у дуже хворобливому стані, про що свідчить те, що він не підіймається з ліжка і ледве, не одразу, відповідає на запитання.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна особа має довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дотримуючись принципу оцінки доказів, враховуючи, що позивачем не представлено належних та допустимих доказів, а судом не встановлено, що відповідач ОСОБА_2 своїми діями умисно перешкоджав ОСОБА_3 скласти новий заповіт, або внести до нього зміни або скасувати заповіт, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача і приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Слід зазначити, що суд не приймає до уваги покази свідків зі сторони позивача ОСОБА_7 і ОСОБА_8, які пояснили, що за декілька днів до своєї смерті ОСОБА_3 хотів укласти новий заповіт, але в нього не було паспорта. Дані покази свідків не несуть доказової інформації щодо предмету спору, а саме того, що відповідач перешкоджав ОСОБА_3 укласти новий заповіт. Крім того, така інформація ОСОБА_8 відома зі слів позивача, яка є його дружиною. Натомість даних про те, що відповідач дійсно перешкоджав ОСОБА_3 укласти новий заповіт, утримуючи у себе паспорт спадкодавця, не встановлено. Сторонами не наводились доводи, навіть того, що для складання нового заповіту до ОСОБА_3 запрошувався нотаріус.

Керуючись ст.ст.4,5,10,259,263- 265 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Суддя-- ОСОБА_9