Провадження №: 6/752/815/18
У Х В А Л А

27.09.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю. за участю секретаря Воробйова І.О. розглянувши подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві Коваль Л.І. звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просив постановити вмотивоване рішення про примусове входження до квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в Голосіївському районі м. Києва з метою накладення арешту та опису рухомого майна за вказаною адресою.

В обґрунтування подання головний державний виконавець вказував, що на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 49885346 щодо примусового виконання виконавчого напису № 4614 від 03.06.2013 року виданого ПНКМНО ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру № 118, загальною площею 101,70 метрів квадратних та житловою площею 55,60 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 за іпотечним договором № 02-038/343, сума заборгованості становить 286 214,96 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.02.2012 року становить 2 286 354,06 грн. Державним виконавцем неодноразово здійснено вихід за адресою проживання боржника, але провести виконавчі дії, щодо опису будинку та майна боржника не виявилось можливим, оскільки двері до помешкання ніхто не відчинив, про що було складено відповідні акти, а тому зазначені обставини свідчать про свідоме невиконання боржником законних вимог приватного виконавця, у зв'язку з чим останній звернувся до суду з даним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, однак останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути подання за його відсутності.

Дослідивши матеріали подання та додані до нього копії матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.01.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49885346, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Оскільки в матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем повторно направлено постанову на адресу сторін, про що свідчить номера поштових відправлень рекомендованих листів № № НОМЕР_1; НОМЕР_2.

Також, 25.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої згідно Закону направлено простою кореспонденцією.

Для забезпечення виконання виконавчих написів державним виконавцем неодноразово викликався боржник до виконавчої служби, здійснювався вихід за місцем проживання боржника за адресою АДРЕСА_1, однак провести виконавчі дії, щодо опису квартири та майна боржника не виявилось можливим, оскільки двері до помешкання ніхто не відчинив, про що було складено відповідний акт від 31.08.2016 року, 17.04.2018 року та неодноразово направлялися за адресою боржника вимоги виконавця щодо призначення примусового виконання щодо опису майна боржника, однак з виходом за адресою боржника двері відчинено не було, про що було складено відповідні акти від 03.05.2018 року та 14.06.2018 року.

Відповідно до п.13 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.п.4, 13, ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Отже, Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право виконавця на звернення до суду із поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи.

У відповідності до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу.

Отже, як вбачається з аналізу ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України, умовами примусового проникнення до житла боржника для арешту майна, яке там знаходиться, є неможливість виконання рішення в інший спосіб, зокрема за рахунок звернення стягнення на кошти боржника та інше його майно.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, однак є власником житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 в місті Києві, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до житла боржника, оскільки приватним виконавцем надано достатньо доказів, які свідчать про необхідність надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника як можливого способу виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві Коваль Л.І. про примусове входження до житла боржника ОСОБА_2 - задовольнити.

Надати дозвіл державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві здійснити примусове входження до квартири АДРЕСА_1, що знаходиться в Голосіївському районі міста Києва з метою проведення опису та накладення арешту на майно, що належить божнику на праві власності, для проведення подальшої його реалізації в порядку примусового виконання рішень згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю.Ю. Мазур