Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Новогродівський міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Грідяєвої М.В.

при секретарі Кравченко Ю.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 згідно уточненої позовної заяви звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на квартиру, вказуючи на те, що на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482 від 19.06.1992 року на її користь була відчужена трикімнатна квартира АДРЕСА_1 (Молодіжна) в м.Новогродівка, загальною площею 52,4 кв.м, житловою 38,6 кв.м., яка належала до державного житлового фонду. Законодавством передбачено, що приватизація це безоплатна передача громадянам загальної площі з розрахунку санітарної норми 21 кв.м на особу та додатково 10 кв.м на сімю. Якщо площа квартири виявляється більшою, то необхідно доплатити за зайві метри. Площа її квартири №29 в якій вона проживала була більшою за розміри, які підлягали безоплатній приватизації, за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу квартири від 11.12.1992 року квартира нею була придбана на праві приватної власності. Вказана квартира до купівлі належала до державного житлового фонду (житловий фонд місцевих ОСОБА_4 народних депутатів), який знаходився у повному господарському віданні (оперативному управлінні Селидівського УЖКГ), що підтверджувалося реєстраційним посвідченням №478 від 28.08.1988 року, довідкою-характеристикою №2216 від 16.10.1992 року. На квартиру була видана технічна документація БТІ у вигляді технічного паспорту, на титульному листі якого, після укладення договору було вказане її прізвище та по батькові. До укладання договору-купівлі продажу вказана квартира належала їй на праві користування (найму), яке було пізніше оформлено відповідно до типового договору від 25.09.1992 року. Після оформлення договору купівлі-продажу, на підставі діючого законодавства України він підлягав обовязковій реєстрації в органах державної реєстрації прав на нерухоме майно в БТІ, після чого квартира вважалася приватною власністю, а сам договір набував статусу правовстановлюючого документу. Після відповідної реєстрації, квартира вважалася б приватизованою, а отже її приватною власністю, яку б вона могла продавати, дарувати, заповідати. В той час вона не здійснила реєстрації в БТІ м.Селидове, не набула прав власника квартири. Реєстрацію можливо здійснити зараз відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952 від 01.07.2004 року. Вона звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 міської ради, де було виявлена помилка в договорі купівлі-продажу, яка є перешкодою для проведення реєстрації, помилково зазначена адреса спірної квартири м.Селидове замість м.Новогродівка. При зверненні до першої державної нотаріальної контори з проханням надати витяг з реєстраційних книг про вказану угоду купівлі-продажу квартири від 11.12.1992 року посвідченого державним нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 для можливості виправлення помилки їй було повідомлено, що архівні документи тієї пори залишилися в нотаріальному архіві м.Донецька, тобто на території непідконтрольній уряду України, що унеможливлює їх перевірку. Просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_2 (Піонерська) м.Новогродівка загальною площею 52,4 кв.м, житловою площею 38,6 кв.м. Позивач в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно письмової заяви просить розглянути справу у її відсутність, з участю її представника.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 міської ради в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача просить слухати справу у відсутність представника відповідача.

Суд ухвалив слухати справу заочно.

Вислухавши представника позивача, опитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на квартиру обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_4, повідомила, що мешкає з позивачем по сусідству, ОСОБА_2, мешкає в квартирі №29 багато років, знає що вона приватизувала квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно паспорту громадянина України, місце проживання позивача з 17.09.1971 року зареєстроване в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно типового договору найму жилого приміщення в будинках місцевих рад депутатів трудящих державних підприємств та установ, кооперативних та громадських організацій Української ССР на підставі рішення виконкому №80 від 25.09.1992 року, ОСОБА_2 надано у найм житлове приміщення, окрему квартиру з трьох жилих кімнат площею 38,9 кв.м за адресою: м.Новогродівка вул.Піонерська, 25/29. Згідно акту здачі та прийому квартири, кімнати від 01.10.1992 року, керуючі будинками №4 в особі керуючого будинками ОСОБА_6 здав, а квартиронаймач ОСОБА_2 прийняла квартиру АДРЕСА_3.

Згідно договору від 11.12.1992 року, посвідченого нотаріусом Селидівської державної нотаріальної контори, Селидівське УЖКГ продало, а ОСОБА_2, яка мешкає: м.Новогродівка вул.Піонерська, 25/29, купила трьохкімнатну квартиру загальною площею 52,4 кв.м, житловою 38,6 кв.м за адресою: м.Селидове вул.Піонерська, 25/29. Належність квартири Селидівському УЖКГ підтверджується реєстраційним посвідченням №478 від 28.08.1988 року, довідкою-характеристикою №2216 від 16.10.1992 року, які видані Селидівським БТІ.

Згідно квитанції №119470 від 11.12.1992 року, ОСОБА_2 сплатила за договором купівлі-продажу квартири 600 руб.

Згідно технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 її загальна площа 52,4 кв.м., житлова 38,6 кв.м.

Рішенням ОСОБА_3 міської ради №6/53-16 від 21.08.2015 року «Про перейменування вулиць», вулиця Піонерська м.Новогродівка перейменована на вулицю Молодіжна.

Згідно довідки Селидівського БТІ №494 від 01.12.2017 року, згідно реєстраційних даних квартира за адресою: м.Новогродівка вул.Молодіжна (колишня вул.Піонерська) 25/29 числиться за ОСОБА_2, згідно договору купівлі-продажу квартири посвідченого державним нотаріусом Селидівської держнотконтори 11.12.1992 року №3369, у Селидівському БТІ договір не зареєстрований. Раніше квартира числилася за Селидівським управлінням житлово-комунального господарства згідно реєстраційного посвідчення виданого на підставі рішення виконавчого комітету Селидівської міської ради 20.02.1988 року №26.

Згідно довідки ОСББ «Супутник», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: м.Новогродівка вул.Молодіжна, 25/29.

Судом встановлено, квартира АДРЕСА_5 (колишня Піонерська) в м.Новогродівка була придбана позивачем згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №3369 від 11.12.1992 року та належить на праві власності позивачу. При оформленні договору купівлі-продажу, в ньому помилково зазначили адресу знаходження квартири в м.Селидове, замість м.Новогродівка. У суду не має сумнівів, що позивач придбала квартиру саме в м.Новогродівці, а нотаріусом помилково зазначене м.Селидове, так як позивач винаймав вказану квартиру за договором найму, зареєстрована в вказаній квартирі саме в м.Новогродівка. Договір купівлі-продажу квартири зареєстрований у Селидівському БТІ не був. В даний час в звязку з помилкою в договорі купівлі-продажу позивач позбавлена можливості зареєструвати в реєстраційних органах право власності на квартиру та позбавлена право вільно розпоряджатися квартирою.

З урахуванням викладеного, враховуючи укладення договору купівлі-продажу квартири, сплату за неї, її прийняття та користування, відсутністю іншого способу захисту права власності позивача, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на квартиру АДРЕСА_2 (колишня Піонерська) в м.Новогродівка Донецької області.

Керуючись ст.ст.321, 392 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради про визнання права власності на квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 52,4 кв.м., житловою площею 38,6 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Новогродівського міського суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя: