Справа № 211/4138/17
Провадження № 2/211/341/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Польчик Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1,

у відсутність відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні користування власністю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору дарування від 04.10.1997 року вона набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 (надалі Героїв АТО») в м.Кривому Розі, яке було зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» 15.10.1997 року.

У вказаній квартирі було зареєстровано місце проживання її чоловіка ОСОБА_2.

Рішенням Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 04.09.2017 року її шлюб з відповідачем було розірвано.

Відповідач з 2014 року не мешкає у квартирі за місцем реєстрації. Домовленості про те, що протягом всього часу відсутності відповідача за ним зберігається право користування її квартирою між ними не має.

Просить усунути їй перешкоди у здійсненні користування квартирою №18 в будинку №80 по вул.. Героїв АТО в м. Кривому Розі шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, який втратив право користування вказаною вище квартирою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації , заперечень проти вимог позивача не надав.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від03.10.2017, яким ЦПК України викладеного в новій реакції.

У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 04.10.1997 року, посвідченого Державним нотаріусом Четвертої криворізької нотаріальної контори, та зареєстрованим в реєстрі за № 1-4531, позивач ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_2 , на даний час Героїв АТО у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Дане нерухоме майно було зареєстроване у КП ДОР «Криворізьке БТІ 15.10.1997 року (а.с.4 копія договору дарування квартири).

Згідно довідки № 1 від 12.09.2017 року Криворізької обєднаної міської довідково інформаційної служби, за адресою: АДРЕСА_3, зареєстрований відповідач ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6 копія довідки №1).

В матеріалах справи міститься Акт від 06 12 2017 року складений мешканцями сусідніх квартир у будинку №80 по вул.. Героїв АТО м.Кривого Рогу , із змісту якого слідує, що за адресою: АДРЕСА_4, відповідач ОСОБА_2, не проживає з 2014 року по теперішній час.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Пунктом 33 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснює, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Пунктом 34 Постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року №5 пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ розяснює, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаній квартирі позбавляє можливості позивача ОСОБА_1 здійснювати право власності у повному обсязі. Судом достовірно встановлено, що відповідач не мешкає у квартирі АДРЕСА_5 з 2014 року по теперішній час.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 18 будинку 80 по вул.. Героїв АТО у м.Кривому Розі, у зв'язку з відсутністю у ній без поважних причин понад 1 рік.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.29,319,386,391 ЦК України,ст.ст. 12,13, 81, 141, 259, 223, 264 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні користування квартирою №18 в будинку №80 по вул.. Героїв АТО у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 18 в будинку №80 по вул.. Героїв АТО у м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_3