Справа № 192/1922/17
Провадження № 2/192/115/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2018 року СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н. О.,

за участю: секретаря судового засідання Савчукової В.В.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Солоне в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонянської державної нотаріальної контори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла 04 лютого 2015 року.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 04 лютого 2015 року померла його мати ОСОБА_2, а після її смерті 18 червня 2015 року на адресу відповідача він надіслав рекомендований цінний лист, до якого було вкладено заяву про прийняття спадщини та інші документи. Тому станом на 18 червня 2015 року позивач вважав себе таким, що прийняв спадщину.

29 червня 2017 року позивач маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з земельного паю, звернувся до Солонянської державної нотаріальної контори, але у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оскільки інших спадкоємців після смерті матері немає, а позивач має трьох дітей і після похорон матері переніс великий стрес та мав великі фінансові труднощі, які завадили йому звернутися до нотаріуса вчасно, вважає, що строк для прийняття спадщини ним був пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що після смерті матері не звертався до нотаріуса, оскільки не мав для цього достатньо фінансів, так як має на утриманні трьох дітей, а разом з матірю не мешкав та зрідка навідувався в Солонянський район. Памятає про те, що якісь документи він направляв поштою, проте які саме це документи не знає. Вважає, що саме відсутність грошових коштів та роботи є поважною причиною пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник відповідача - Солонянська державна нотаріальна контора, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просили розглядати справу за відсутності їхнього представника (а.с.29).

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши в сукупності докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 04 лютого 2015 року в с. Дніпровське Солонянського району Дніпропетровської області померла ОСОБА_2 (а.с.11), що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського РУЮ у Дніпропетровській області, серії І-КИ №601629, актовий запис №24 (а.с.11).

Згідно заяви позивача, яка міститься в матеріалах спадкової справи, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне померлій майно у вигляді земельної ділянки площею 7,67 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Солонянської селищної ради (а.с.37). Проте інші докази щодо належності померлій вказаного майна матеріали справи не містять, а позивачем не надано суду таких доказів.

Частиною 1 ст. 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на обєкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно.

Вказане свідчить про те, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини або місцезнаходженням нерухомого майна.

При розгляді справи про визначення додаткового строку на прийняття спадщини не потрібно залучати нотаріуса, державну нотаріальну контору в якості третіх осіб, адже вони є учасниками правовідносини із спадкування та заінтересованими особами.

Оскільки позивач предявив позов до Солонянської державної нотаріальної контори яка не є належним відповідачем, то вказане є підставою для відмови в задоволенні в позову, а право позивача на отримання правової допомоги та про можливість участі його представника в судових засіданнях, розяснювалося неодноразово судом, проте позивач бажав приймати участь в судових засіданнях самостійно.

Також судом було встановлено, що згідно опису документів, вкладених в рекомендований цінний лист (а.с.14) на адресу відповідача було направлено заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Однак суд критично ставиться до такого доказу, оскільки з такої копії неможливо встановити дату проставлення штампа відділення поштового звязку, а у витребуваних судом матеріалах спадкової справи відсутні відомості про надходження такого листа на адресу нотаріальної контори. Інших доказів надсилання заяви про прийняття спадщини 18 червня 2015 року позивач суду не надав.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Оскільки спадкоємець ОСОБА_1, який згідно свідоцтва про народження є рідним сином померлої ОСОБА_2 (а.с.10) не був зареєстрований у встановленому законом порядку та не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки мав іншу адресу реєстрації місця проживання ніж спадкодавець, то він не прийняв спадщину, а відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначення додаткового строку для подання спадкоємцем, який пропустив встановлений ст. 1270 цього Кодексу строк на прийняття спадщини, вирішується за його позовом.

ВСУ у справах №6-1215цс16, № 6-1486цс15 зробив висновок про те, що правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Пунктом 24 постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 8 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини і при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Дослідженими судом доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини не з поважних причин, а лише тому що не мав для цього грошових коштів, про що зазначив самостійно в судовому засіданні.

Проте вказані обставини не можуть бути визнані судом поважними за відсутності інших обставин, на які не посилається та не зазначає позивач.

Відсутність підстав для визнання вказаних позивачем обставин пропуску строку поважними, а також звернення з позовом до неналежного відповідача є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі ст.ст.1220-1223,1233-1236,1252,1261,1268-1270,1272, 1277 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 (52445, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Широке, вул. Чкалова, 35, РНОКПП НОМЕР_1) до Солонянської державної нотаріальної контори (52400, Дніпропетровська область, Солонянський район, смт Солоне, вул. Задернюка, буд. 5) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений 01 лютого 2018 року.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина