АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий у суді першої інстанції: Величко Т.О.

Справа № 2-156/11

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/200/2018

17 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м. Києва у складі колегії суддів судової палата з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост", Товариства з обмеженою відповідальністю "Корн", правління виконавчої дирекції і фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Києві, територіального управління держнагляду з охорони праці по м. Києву та Київській області, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, стягнення матеріальної допомоги у зв'язку із смертю годувальника,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Рост", Товариства з обмеженою відповідальністю "Корн", правління виконавчої дирекції і фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Києві, територіального управління держнагляду з хорони праці по м. Києву та Київській області, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення факту нещасного випадку на виробництві, стягнення матеріальної допомоги у зв'язку із смертю годувальника, залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права, просив ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, посилається на те, що в матеріалах справи на призначене судове засідання на 11.04.2017 р. наявна письмова заява позивача від тої ждати про відкладення розгляду справи для уточненого позову. Вважає,що суд першої інстанції не звернув увагу на клопотання позивача про відкладення розгляду справи та у наступному судовому засіданні безпідставно залишив Ії позов без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Апелянт в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення.

Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явилися, були належним чином повідомлені про день, час та місце апеляційного розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справ, належним чином повідомлених про дату, час, і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явились у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року позовну заяву залишено без розгляду.

Обґрунтовуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що двічі належним чином повідомлений позивач не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апелянта з посиланням на те, що вона подавала клопотання про відкладення розгляду справи, виходячи з наступного.

Так, статтею 223 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК України(за редакцією 2004 року), перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Аналізуючи вказані положення цивільного процесуального законодавства, суд повинен постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду за наявності, одночасно, наступних умов: позивач повторно послідовно не з'явився в судове засідання; при цьому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце вказаних засідань; від позивача не надійшло клопотання про розгляд позовної заяви за його відсутності.

Матеріалами справи встановлено, що в судовому засіданні від 13.03.2017 р. позивач була присутня. Справа відкладена для з'ясування обставин по справі на 11 квітня 2017 р.

Як слід з пояснень апелянта вона не могла бути присутня у судовому засіданні, а тому заздалегідь з'явилась у суді та залишила заяву про відкладення розгляду справи для уточнення позовних вимог. ( т2 а.с. 59)

Судове засідання 11.04.2017 р. було проведено без участі ОСОБА_2 Розгляд справи було відкладено на 12.10.2017 р.

12.10.2017 р. ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом належним чином про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 68), про причини своєї неявки суд не повідомила.

Посилання апелянта на те, що вона надавала клопотання про відкладення розгляду справи 11.04.2017 р. і те, що на підставі вказаного клопотання розгляд справи було перенесено клопотання про відкладення розгляду справи є безпідставними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (в редакції 2004 р.) суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивач повторно не з'явилась у судове засідання, не направила до суду заяву про розгляд справи у Ії відсутності, та не надала будь яких доказів поважності причин своєї неявки.

Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 22 січня 2018 року.

Головуючий

Судді