Ухвала

29 січня 2018 року

м. Київ

справа № 319/1395/15-ц

провадження № 61-3669зп18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), КоротунаВ. М., Курило В. П., розглянув матеріали заяви ОСОБА_3 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Куйбишевська державна нотаріальна контора, Гусарківська сільська рада Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ

У підпункті 1 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у цивільних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті її батька - ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом трьох місяців з моменту набрання чинності судовим рішенням.

На обґрунтування позову ОСОБА_3 посилалася на те, що з 2002 року вона постійно перебуває та працює за межами України - на території Республіки Італії. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько -ОСОБА_6, після смерті якого вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки весь час перебувала за кордоном.

Посилаючись на те, що у червні 2015 року вона дізналась про заповіт батька, складений 24 січня 2001 року, за яким належний йому житловий будинок він заповідав їй та відповідачу - ОСОБА_4, проте вказаний житловий будинок та земельний пай ОСОБА_4 успадкувала одноосібно, ОСОБА_3 просила задовольнити позов.

Рішенням Куйбишевського районного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька ОСОБА_6, протягом трьох місяців з дня набуття законної сили судовим рішенням.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено, рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року скасовано, а рішення Куйбишевського районного суду Запорізької області від 14 січня 2016 року залишено в силі.

09 листопада 2017 року ОСОБА_3 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 рокуз передбачених пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) підстав, посилаючись при цьому на постанову Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року, що свідчить про пункт 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення).

Ухвалою Верховного Суду України від 27 листопада 2017 року надано ОСОБА_3 строк для усунення недоліків, а саме уточнення підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення), та надання копії постанови Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року.

21 грудня 2017 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду України уточнену заяву про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року та копію постанови Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року.

На підставі підпункту 1 пункту першого розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України зазначена заява передана до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши доводи заявниці про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року, колегія суддів колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під застосуванням норм матеріального права у подібних правовідносинах слід розуміти такі правовідносини, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне неоднакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, суд касаційної інстанції виходив з того, що причини, на які посилається позивач, а саме перебування останньої за межами країни в Республіці Італія, фінансові труднощі, домовленість з відповідачами про невчинення дії щодо прийняття спадщини, якою повинна була володіти мати - відповідач ОСОБА_5, та необізнаність позивача про заповіт, не є такими, що позбавили її можливості звернутися із заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк, а тому суд першої інстанції вірно застосував положення статті 1270, частини першої статті 1272 ЦК України та дійшов правильного висновку про відсутність поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6

У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, на яку посилається заявник у своїй заяві, міститься правова позиція про те, що судам слід досліджувати чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця.

Висновок суду касаційної інстанції у справі, яка переглядається, не суперечить правовому висновку викладеному у зазначеній постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, оскільки у справі, яка переглядається, та у справі, за результатами перегляду якої Верховним Судом України прийнято надану для порівняння постанову, наявні різні фактичні обставини.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_3 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення) Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, статтями 353, 355, 360 ЦПК України ЦПК України (у редакції, чинній на час подання заяви про перегляд судового рішення),

УХВАЛИВ :

У допуску до провадження Верховного Суду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Куйбишевська державна нотаріальна контора, Гусарківська сільська рада Запорізької області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заявою ОСОБА_3про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська

В.М. Коротун

В.П. Курило