АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 676/6801/15-ц
Провадження № 22-ц/792/137/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І., Пєнти І.В., Ярмолюка О.І.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю: представника ТОВ «Порше Мобіліті» Короля І.П.,

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/6801/15-ц за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» і ОСОБА_5 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року (суддя Швець О.Д.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості та за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсними умов кредитного договору.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», звертаючись до суду з вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначало, що 09 листопада 2012 року з ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №50006568, відповідно до умов якого наданий кредит для придбання автомобіля у розмірі 202238,72 грн, що еквівалентно на час укладення договору 24603,25 доларів США, строком на 60 місяців із сплатою 9,9% річних за користування кредитними коштами. Позичальник зобов'язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту. 16 жовтня 2013 року була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якої відповідачу додатково наданий кредит у сумі 51233 грн, що еквівалентно 6252,12 доларів США. У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за договором, станом на 18 липня 2016 року утворилась заборгованість. Позивач вважає, що за порушення виконання грошового зобов'язання на підставі ст. 625 ЦК України сплаті підлягає борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Крім того, внаслідок невиконання умов договору товариству заподіяно збитки на суму 16200 грн у зв'язку із супроводженням юридичною компанією процесу вчинення виконавчого напису та підготовкою позовної заяви.

Тому, ТОВ «Порше Мобідіті» просило стягнути заборгованість у розмірі 444447,29 грн, яка складається з основної суми заборгованості зі сплати кредиту у розмірі 342446,33 грн, заборгованості зі сплати додаткового кредиту - 30256,94 грн, штрафу - 40447,74 грн, пені - 2132,47 грн, 3% річних - 11172,28 грн, інфляційних втрат - 1791,53 грн, збитків - 16200 грн.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено ОСОБА_7

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2016 року позовну заяву ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_7 залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення ухвали.

У серпні 2017 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих пунктів кредитного договору. В обґрунтування вимог зазначала, що п. 1.3 кредитного договору суперечать вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України заборонено. Тому, просила визнати недійсними: кредитний договір №50006568 від 09 листопада 2012 року в частині визначення грошового еквівалента суми кредиту в іноземній валюті; визначення платежів за кредитним договором за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалента суми кредиту в доларах США, зазначеного у договорі, відповідно до п. 1.3 Загальних умов кредитування; графік погашення кредиту як невід'ємну частину кредитного договору; пункт 1.3.1 додатку до кредитного договору під заголовком «Загальні умови кредитування».

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2017 року позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року частково задоволено позов ТОВ «Порше Мобіліті» і стягнуто з ОСОБА_5 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №50006568 від 09 листопада 2012 року у розмірі 135634,37 грн, що складається з: основного боргу за кредитом - 57514,84 грн, процентів за користування ним - 2657,18 грн, заборгованості за додатковим договором №1від 16 жовтня 2013 року - 30256,94 грн, пені - 2132,47 грн, 3% річних - 2625,20 грн, штрафу - 40447,74 грн. В решті вимог за первісним позовом і в зустрічному позові про визнання недійсними умов кредитного договору відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ТОВ «Порше Мобіліті», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісного позову, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, неналежну оцінку доказів, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги умови кредитного договору щодо повернення кредиту у тому ж розмірі, що отримано - еквівалент 24603,25 доларів США у гривні відповідно до обмінного курсу, чинного на момент повернення коштів. У зв'язку з неправильним застосуванням ст.ст. 6, 22, 625, 627 ЦК України безпідставно відмовлено у стягненні втрат від інфляційних процесів, збитків.

ОСОБА_5, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позову. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги, що згідно із ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» з 2011 року надання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України заборонено. Відповідно умови договору щодо сплати платежів з урахуванням еквівалента суми кредиту в доларах США є несправедливими.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У засіданні апеляційного суду представники сторін підтримали апеляційну скаргу своїх довірителів.

Апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 09 листопада 2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті» і ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №50006568, відповідно до умов якого останній наданий кредит для придбання автомобіля у розмірі 202238,72 грн, що еквівалентно на час укладення договору 24603,25 доларів США, строком на 60 місяців із сплатою 9,9% річних за користування кредитними коштами. ОСОБА_5 зобов'язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування ним щомісячними платежами згідно з графіком погашення кредиту. 16 жовтня 2013 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 про внесення змін до кредитного договору, відповідно до якої відповідачу додатково надано кредит у сумі 51233 грн, що еквівалентно 6252,12 доларів США. 17 квітня 2015 року позичальнику надіслана вимога про дострокове повернення кредиту і сплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання вимоги. Зазначена вимога отримана ОСОБА_5 24 квітня 2015 року. У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 18 липня 2016 року утворилась заборгованість.

Наведене підтверджується матеріалами справи і не заперечується сторонами.

Висновок суду про необхідність стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованості за кредитним договором, а саме: кредиту, відсотків за користування ним, пені, штрафу і 3% річних за порушення виконання грошового зобов'язання, а також про відмову в позові товариства про стягнення інфляційних втрат, збитків і в позові ОСОБА_5 про визнання недійсними умов кредитного договору відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону.

При відмові у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними умов кредитного договору суд обґрунтовано виходив з того, що відсутні правові підстави для визнання недійсними оспорюваних умов договору, оскільки під час їх укладання сторонами було додержано усіх вимог, передбачених ст. 203 ЦПК України. При цьому, підписанням кредитного договору, сторони визначили взаємні права та обов'язки, погодили термін виконання зобов'язань, тобто досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх (неповнолітніх) чи непрацездатних дітей.

Положення чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України, як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Кредитним договором від 09 листопада 2012 року передбачено, що усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування. Курс для обчислення КІБ Креді Агріколь, ПАТ (т.3, а.с.9).

Такі умови договору відповідають вимогам ст. 533 ЦК України.

Відповідно до ст. 1.3.1 Загальних умов кредитування (т.3, а.с.10-17) позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених компанією розрахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

У ст. 3.2., 3.2.1. Загальних умов кредитування сторони погодили, що компанія має право визнати термін повернення кредиту та додаткового кредиту таким, що настав, зокрема, у випадку порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними і те, що товариство скористалося своїм правом на дострокове повернення кредиту, попередивши про це позичальника листом за вих. №50006568 від 17 квітня 2015 року (т.1, ас.40-42).

З урахуванням отримання позичальником вимоги 24 квітня 2015 року, терміном повернення кредиту є 25 травня 2015 року.

Статтею 3.3. Загальних умов кредитування передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується у повідомленні компанії) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником (для фізичних осіб).

У ст. 2.7. Загальних умов кредитування сторони погодили, що проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до графіка погашення кредиту.

У разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно (ст. 8.1. Загальних умов кредитування).

Відповідно до ст. 8.2. Загальних умов кредитування у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту та/або додаткового кредиту, визначеного у ст. 3.3. за винятком умови порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або додаткового кредиту відповідно до графіка погашення кредиту, передбаченої у статті 3.2.1., позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

У випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Правильним є висновок суду про відмову в позові про стягнення інфляційних втрат і безпідставними доводи апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» про незаконність такої відмови.

Заборгованість за додатковим договором №1 від 16 жовтня 2013 року у сумі 30256,94 грн, а також пеня у сумі 2132,47 грн і штраф - 40447,74 грн нараховані позивачем відповідно до умов договору і суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо необхідності їх стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ «Порше Мобіліті».

Разом з тим, при визначенні суми основного боргу зі сплати кредиту, процентів за кредитним договором, трьох процентів річних від простроченої суми і відповідно загальної суми, суд припустився помилки.

При визначенні суми основного боргу зі сплати кредиту, процентів за користування ним до уваги взято висновок призначеної у справі судово-економічної експертизи №5826/16-26 від 12 травня 2017 року, відповідно до якого заборгованість за тілом кредиту складає 57514 грн 84 коп, відсотки за користування кредитними коштами - 2657 грн 18 коп. Пункт 1.3 Загальних умов кредитування не відповідає вимогам законодавства, чинного на час укладення договору, а саме припису абзацу третього частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Як вбачається із змісту висновку експерта, причиною розбіжності між розрахунками ТОВ «Порше Мобіліті» та експерта є застосування товариством до розрахунку заборгованості еквіваленту в доларах США з урахуванням обмінного курсу валюти ПАТ «Креді Агріколь Банк» на час розрахунку.

На думку колегії суддів, висновок експерта не відповідає вимогам закону і не може братися до уваги.

За змістом ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час укладення кредитного договору, визначено, що надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

Встановлено, що ОСОБА_5 кредит наданий у гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, що відповідає вимогам ст. 533 ЦК України.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з умовами кредитного договору від 09 листопада 2012 року усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом ПАТ «Креді Агріколь Банк», що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США відповідно до статті 1.3. Загальних умов кредитування.

Загальними умовами кредитування визначено, що розмір платежів за кредитним договором розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів в іноземній валюті, вказаних у графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі (п. 1.3.1.)

Отже, наданий товариством розрахунок заборгованості щодо суми основного боргу зі сплати кредиту 305108 грн 66 коп, процентів за користування ним - 37337 грн 67 коп відповідає умовам кредитного договору і має враховуватися при визначенні суми боргу, що підлягає стягненню з позичальника.

В залежності від суми основного боргу 305108,66 грн, на яку позивач просив нарахувати 3% річних за невиконання грошового зобов'язання і яку колегія суддів вважає за необхідне стягнути, за період з 26 травня 2015 року по 18 липня 2016 року 3% річних становить 10532 грн 52 коп.

Крім того, 3% річних за період з 16 травня 2015 року по 18 липня 2016 року на прострочені суми за додатковим договором згідно з розрахунком наведеним в уточненій позовній заяві (т.2, а.с.57) становить 639 грн 76 коп, а загальна сума 3% річних - 11172 грн 28 коп (10532,52 грн + 639,76 грн).

Відповідно загальна сума до стягнення становить 426455 грн 76 коп (основний борг зі сплати кредиту 305108,66 грн + проценти за кредитним договором 37337,67 грн + заборгованість за додатковим договором 30256,94 грн + пеня 2132,47 грн + штраф 40447,74 грн + 3% річних 11172,28 грн).

У зв'язку з наведеним заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ТОВ «Порше Мобіліті» про безпідставність відмови в позові про стягнення основного боргу зі сплати кредиту і процентів, а відповідно і 3% річних від простроченої суми у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про порушення вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» при наданні кредиту не ґрунтуються на законі.

При відмові в позові про стягнення збитків суд підставно виходив з того, що витрати товариства, пов'язані із супроводженням юридичною компанією процесу вчинення виконавчого напису та підготовкою позовної заяви не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тому, не приймаються до уваги посилання товариства в апеляційній скарзі на незаконність відмови в позові про стягнення збитків.

Питання щодо судових витрат вирішено судом відповідно до вимог ст.ст. 84, 88 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення рішення.

Інші доводи апеляційних скарг на законність судового рішення не впливають і його висновки не спростовують.

З огляду на викладене, рішення суду суду першої інстанції необхідно змінити, збільшивши стягнуті з ОСОБА_5 користь ТОВ «Порше Мобіліті» суми: загальну суму до 426455 грн 76 коп, основного боргу зі сплати кредиту до 305108 грн 66 коп, процентів за кредитним договором до 37337 грн 67 коп, трьох відсотків річних до 11172 грн 28 коп.

На підставі ч. 2 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України зміні підлягає й рішення суду в частині стягнення витрат по оплаті судового збору. Стягнуту суму витрат по оплаті судового збору слід збільшити до 6396 грн 72 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог (95,95%).

В решті судове рішення підлягає залишенню без змін, оскільки ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Документально підтверджені витрати ТОВ «Порше Мобіліті» по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_5 у сумі 7036 грн 39 коп пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2017 року в частині вирішення первісного позову змінити, збільшивши стягнуті з ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» суми: загальну суму до 425802 грн 29 коп (чотириста двадцять п'ять тисяч вісімсот дві грн 29 коп), основного боргу зі сплати кредиту до 305108 грн 66 коп (триста п'ять тисяч сто вісім грн 66 коп), процентів за кредитним договором до 37337 грн 67 коп (тридцять сім тисяч триста тридцять сім грн 67 коп), трьох відсотків річних до 10518 грн 81 коп (десять тисяч п'ятсот вісімнадцять грн 81 коп) та витрат по оплаті судового збору до 6386 грн 72 коп (шість тисяч триста вісімдесят шість грн 72 коп).

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ІК ) витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 7025 грн 39 коп (сім тисяч двадцять п'ять грн 39 коп).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 лютого 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

Суддя /підпис/ О.І. Ярмолюк

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай