Справа № 453/283/16-ц
№ провадження 2/453/17/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2018 року Сколівський районний суд Львівської області в складі: головуючого-судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_4, з участю третіх осіб Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, ОСОБА_5 про визнання недійними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи їх представником Вуйцік О.Б., 08.12.2017 року вх. №5743 (а.с. 143), в якому просять визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видані державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори 07.12.2015 року після смерті ОСОБА_7, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім»я ОСОБА_4, реєстровий №738 та реєстровий №740 та скасувати реєстрацію свідоцтв про право на спадщину за законом, визнати за ними право власності по ? частині житлового будинку, що в АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,3835 га, що в смт. Славське, Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги мотивують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Славське, Сколівського району Львівької області помер їх батько ОСОБА_7. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3835 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. 07.12.2015 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області видано свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що в АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,3835 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства на ім»я ОСОБА_4, який є спадкоємцем п»ятьої черги після смерті їх батька ОСОБА_7 та являється його племінником. Ввважають, що оскаржуванні свідоцтва видані нотаріусом без з»ясування відомостей щодо кола спадкоємців, що є порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що призвело до порушення їх спадкових прав.

В судовому засіданні 12.01.2018 року представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Вуйцік О.Б. уточнений позов підтримала, просила задоволити. Вказала, що оскаржувані свідоцтва про право на спадщину за законом видані ОСОБА_4 - племіннику померлого ОСОБА_7, який з врахуванням вимог ст. 1265 ЦК України є спадкоємцем п»ятої черги, а тому одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення права від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 ЦК України. Позивачі за первісним позовом звертались до Сколівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак відповіддю державного нотаріуса №01/01-6 від 05.01.2016 року їм було рекомендовано звернутись в суд за продовженням терміну для прийняття спадщини, незважаючи на те, що державним нотаріусом 07.12.2015 року вже було видано свідоцтва про право на спадщину. Вважає, що нотаріусом видано оскаржувані свідоцтва з порушенням, не було з»ясовано відомостей щодо кола спадкоємців, а тому наявні підстави для їх скасування та скасування реєстрації свідоцтв, оскільки ОСОБА_4 не мав права на спадкування. Позивачі, як спадкоємці першої черги, в рівних частках мають право на спадкування житлового будинку, що в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,3835 га, що в смт. Славське, Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Просила первісний позов задоволити.

Позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання призначене на 12.01.2018 рік, не з»явились, в минулих судових засіданнях просили уточнений позов задоволити. Додатково вказали, що про смерть батька ОСОБА_7 їм повідомила їх мати, це було приблизно 27 травня 2015 року.

Представник відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 - адвокат Кручок В.С. в судовому засіданні просив відмовити у первісному позові.

Відповідачем за первісним позовом ОСОБА_4 було подано зустрічний позов про усунення від права на спадкування. В зустрічному позові покликається на те, що він разом із своєю дружиною багато років перед смертю спадкодавця ОСОБА_7 доглядали за ним, систематично сприяли його лікуванню в Стрийській центральній районній лікарні (повністю оплачували лікування, здійснювали транспортування) дбали за його харчування, кожної зими забирали спадкодавця жити до своєї хати. Протягом останніх років життя спадкодавця, його доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не цікавились станом здоров»я батька, не надавали жодної допомоги, хоча розуміли, що він не є працездатним, не провідували, не забезпечували його речами необхідними для життя та не були присутніми на похороні. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Витрати за поховання ОСОБА_7 поніс він. Ввважає, що на підставі ст. 1224 ЦПК України позивачі за первісним позовом не мають права на спадкування, а тому просить усунути їх від права на спадкування. Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 - адвокат Кручок В.С. в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, просив задоволити.

Представник позивачів за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 - адвокат Вуцік О.Б. просила відмовити у зустрічному позові ОСОБА_4 Вказала, що в поданому зустрічному позові ОСОБА_4 вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відвідували свого батька, не надавали йому жодної допомоги, а тому їх слід усунути від права на спадкування, посилаючись на норму ч.3 ст. 1224 ЦК України, якою передбачено, що не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов»язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. При цьому ОСОБА_4 не враховано п.5 цієї статті цього ж Кодексу, якою передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживають у м. Харкові, під час відпустки приїжджали у Сколівський район, відвідували своїх батьків. ОСОБА_7 не перебував у безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу чи каліцтво, він мав дохід у вигляді пенсії, до дітей за матеріальною допомогою не звертався. ОСОБА_4 не доведено факт перебування спадкодавця ОСОБА_7 у безпорадному стані, не надано жодних документів на підтвердження його хвороби, яка потребувала ситематичного лікування у Стрийській ЦРЛ, про що зазначено у зустрічному позові. Позивачем за зустрічним позовом не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 умисно ухилялись, та й те, чи взагалі вони ухилялись від забезпечення підтримки та допомоги батькові. Натомість ОСОБА_4, достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_7 є двоє дітей, які є спадкоємцями після смерті свого батька, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зазначивши, що інших спадкоємців немає, що ставить під сумнів правомірність набуття права власності на спірне майно. Таким чином, доводи ОСОБА_4 викладені ним у зустрічному позові та яким він обгругтовує свої вимоги щодо усунення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від права на спадкування, є безпідставними та такими, що не підтвержуються належними доказами.

Представник відповідача Славської селищної ради Сколівського району Львівської області - Ставицький В.В. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову, вважає, такий безпідставним.

Третя особа по первісному ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у первісному позові, вважає, що такий заявлено безпідставно. Вказала, що померлий ОСОБА_7 її рідний брат. Він був одружений із матір»ю позивачів за первісним позовом. Коли дітям було по 1 року та 2 роки вони розлучились, дружина брата забрала дітей, позивачів по справі, і кудись виїхала з ними. Її мати та мати померлого ОСОБА_7 жила разом із померлим братом у будинку в АДРЕСА_1. 24.12.2015 року вона приписалась у спірний будинок. Після смерті матері вона спадщину не приймала, але на той час вже була пенсійного віку. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вона не знає, востаннє бачила їх 6-7 місяців після смерті брата ОСОБА_7. До того бачила їх, як їм було по одному та два роки. Під час оформлення спадщини нотаріус не питав чи є у померлого діти, а вона і не знала чи живі вони і де знаходяться. Просила відмовити у первісному позові.

Представник третьої особи Сколівської державної нотаріальної контори Батлюк В.І. в судовому засіданні пояснив, що крім ОСОБА_4 заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 ніхто не подавав. Рідна сестра померлого, а мати ОСОБА_4 - ОСОБА_5 подала заяву про відмову від спадщини після смерті брата ОСОБА_7. Вже коли було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_4 до нього звертались ОСОБА_1 та ОСОБА_2, він роз»яснив їм, що ними пропущено строк для прийняття спадщини, тому необхідно звернутись до суду за продовженням строку для прийняття спадщини. При видачі оскаржуваних свідоцтв ним не було допущено жодних порушень, щодо задоволення первісного позову покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників за первісним та зустрічними позовами, вважає, що у первісноиу та зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_2, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок, що в АДРЕСА_1, який належав померлому згідно рішення Сколівського районного суду Львівської області від 29.10.2009 року та земельну ділянку площею 0,3835 га, кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення - ведення особистого селянського господарства, що належала померлому згідно Державного акту серія НОМЕР_3.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи, спадкової справи №181/15р., 20.10.2015 року ОСОБА_4 подав заяву про прийняття спадщини після смерті свого вуйка ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. В поданій заяві вказав, що після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, а саме нерухоме майно - земельні ділянки, надані для ведення особистого селянського господарства, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1, яке він приймає.

В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_5 про відмову від спадщини, згідно якої вона відмовилась від спадкового майна у спадщині та від одержання свідоцтва на майно померлого брата ОСОБА_7 у користь свого сина ОСОБА_4.

07.12.2015 року ОСОБА_4 подав до Сколівської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

07.12.2015 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його племінник ОСОБА_4. Спадщина на яке видано свідоцтво - житловий будинок в АДРЕСА_1. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №738.

Також, 07.12.2015 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є його племінник ОСОБА_4. Спадщина на яке видано свідоцтво -земельна ділянка площею 0,3835 га, що в смт. Славське, Сколівського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №740.

Вважаючи вищезгадані свідоцтва такими, що видані із порушенням, позивачі за первісним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із позовом про їх скасування, скасування державної реєстрації свідоцтв та визнання за ними, як спадкоємцями першої черги права власності по ? частині на житловий будинок в АДРЕСА_1, та на земельну ділянку площею 0,3835 га, що в смт. Славське, Сколівського району Львівської області кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - ведення особистого селянського господарства.

З твердженням позивачів за первісним позовом, що державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я ОСОБА_4 із порушенням, суд не погоджується та мотивує це наступним.

Як зазначалось вище, підставою для видачі оскаржуваних свідоцтв на ім»я ОСОБА_4 були подані ним заява про прийняття спадщини та заява про видачу свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до п. 2.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Пунктами 3.13, 3.15 згаданого Порядку передбачено, що для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

У відповідності до ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи спадкової справи, ОСОБА_4 єдиний хто звернувся із заявою про прийняття спадщини та заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_7. Діти спадкодавця ОСОБА_1, ОСОБА_2 знаючи про смерть батька, у встановлені законом строки не звернулись із заявою про прийняття спадщини і не подали такої на час розгляду справи в суді. Крім того, не звертались до ОСОБА_4 за письмовою згодою для подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а тому в розумінні ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що не прийняли спадщини, а надана відповідь нотаріуса від 05.01.2016 року, на яку вони покликаються у своєму позові, не підтверджує подання заяви про прийняття спадщини.

Так у відповіді завідувача Сколівської державної нотаріальної контори Батлюка В.І. за вих. №01/01-16 від 05.01.2016 року адресованої на ім»я ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зазначено, що вони звернулись в Сколівську державну нотаріальну контору із проханням про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і до дня смерті проживав в АДРЕСА_1. Оскільки ними пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини їм роз»яснено звернутись в суд за продовженням терміну для прийняття спадщини.

Згідно п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що свідоцтва про право на спадщину за законом видані державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори 07.12.2015 року після смерті ОСОБА_7, котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1, на ім»я ОСОБА_4, реєстровий №738 та реєстровий №740 на підставі поданої заяви спадкоємця, який прийняв спадщину, свідоцтва видані із дотриманням встановлених строків, позивачі за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 не прийняли спадщини після смерті батька ОСОБА_7, відтак відсутні підстави для задоволення первісного позову в повному обсязі.

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 за зустірчним позовом про усунення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від права на спадкування, позивачем у жодній мірі не надано належних та допустимих доказів того, що спадкодавець на час смерті та задовго до її настання перебував у безпорадному стані, про який було відомо відповідачам за зустрічним позовом по справі.

Згідно п.6 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 Верховний Суд України роз'яснює, що під безпорадним станом слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. При встановленні факту ухилення особи від утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Позивачем не надано жодних доказів того, що спадкодавець перебував у такому стані.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов'язку щодо її надання.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи можлива лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності.

Підсумовуючи наведене, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: 1) ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; 2) перебування спадкодавця в безпорадному стані; 3) потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

З урахуванням вищевказаного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, приймаючи до уваги пояснення сторін наданих в судовому засіданні доказів, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд прийшов довисновку, що у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У первісному позові ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Славської селищної ради Сколівського району Львівської області, ОСОБА_4, з участю третіх осіб Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, ОСОБА_5 про визнання недійними свідоцтв про право на спадщину за законом, скасування реєстрації свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, відмовити.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області Ю.Є. Ясінський