ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 жовтня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5335/16-ц

Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І.П.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/124/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Бобрової І.О.,

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретарів: Шкарупи Ю.В., Зіньковець О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідачі:

- ОСОБА_3,

- ОСОБА_4,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосіверброк",

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2018 року за заявою ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля на збереження,

місце постановлення судом першої інстанції ухвали -місто Чернігів,

дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали - 03.08.2018,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому після уточнення вимог просила визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки LEXUS GS 300, державний номерний знак НОМЕР_1, 2004 року випуску, укладений 03.06.2015 між відповідачами, витребувати автомобіль на збереження на території незалежного спеціалізованого підприємства ПАТ «Чернігівавтосервіс» за її рахунок.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігов від 29 червня 2016 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_4, в якості третьої особи - ТОВ Автосіверброк».

18.07.2016 ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення своїх позовних вимог, в якій просила забезпечити позов, шляхом накладення заборони відчуження легкового автомобіля марки LEXUS GS 300, державний номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2004 року випуску, зареєстрованого за ОСОБА_4 (а.с.41 т.1).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 липня 2016 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, що зареєстрований за ОСОБА_4, що мешкає в АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_4) (а.с.56).

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 серпня 2016 року ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 липня 2016 року змінено, викладено абзац другий її резолютивної частини в наступній редакції: «Накласти заборону на відчуження легкового автомобіля НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2004 року випуску, який зареєстрованого за ОСОБА_4, що проживає в АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_4).

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.09.2016 позов задоволено частково, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки LEXUS GS 300, номерний знак НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, 2004 року випуску, укладений 03.06.2015 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16 листопада 2016 року скасовано рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.09.2016 в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля та відмовлено в позові в цій частині. В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 16 листопада 2016 року залишено без змін.

07.12.2016 (згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті) та 06.07.2018 ОСОБА_4 звернувся із клопотаннями про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що відсутні підстави для існування забезпечення позову, оскільки позивачу було відмовлено у задоволенні позову (а.с.200 т.1, 107 т.2).

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2018 року вимоги ОСОБА_4 задоволені, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно із ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 18 липня 2016 року та ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23 серпня 2016 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 03 серпня 2018 року та прийняти нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_4, стягнути солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 понесені судові витрати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вважає, що суд неправильно встановив, що обставини, які стали підставою для застосування заходів забезпечення позову змінились, оскільки спір між сторонами не вирішений по суті. Вказує, що спірний автомобіль, який вибув з її володіння поза її волею, так як вона не надавала згоди на його відчуження ОСОБА_4, є предметом розгляду справи №750/6034/16-ц за позовом ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Рішення щодо належності автомобіля як об'єкта спільної сумісної власності подружжя не прийняте, тому законні підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 2, 5 ст. 263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Таким положенням оскаржуване судове рішення відповідає повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із приписами ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що справу вирішено по суті, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог, рішення суду набрало законної сили, а тому заходи забезпечення позову належить скасувати.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють у часі відповідно до приписів ст.158 ч.7-10 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані як одночасно з ухваленням судового рішення про відмову у задоволенні позову, про закриття провадження та про залишення позовної заяви без розгляду, так і після набрання законної сили таких судових рішень, якими закінчися розгляд справи, шляхом постановлення відповідної ухвали.

Саме у такий спосіб за клопотаннями ОСОБА_4 і було вирішено питання про скасування раніше вжитих заходів забезпечення позову, враховуючи, що ОСОБА_2 рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 16 листопада 2016 року, залишеним без змін постановою Верховного Суду від 20 червня 2018 року, відмовлено в задоволенні заявлених нею позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу від 03.06.2015.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості ухвали суду від 03.08.2018.

Твердження апелянта про те, що відсутні підстави для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову у зв'язку із існуванням між сторонами невирішеного спору щодо спірного автомобіля, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони ґрунтуються на невірному розумінні вимог процесуального закону.

Забезпеченням позову є вжиття судом на прохання учасника справи, передбачених законом заходів, спрямованих на реальне виконання майбутнього судового рішення. Тобто, заходи забезпечення позову вживаються судом щодо конкретної позовної заяви у визначеній справі, і не можуть розповсюджуватися на інші позови особи, яка подала заяву про забезпечення позову.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 03 серпня 2018 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко.

Повний текст складений 31.10.2018.