Справа № 275/995/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Данилюк О. С.

при секретарі с/з Марієвській Н.А.,

за участю позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Брусилів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що її баба ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали з 1985 року однією сім'єю та вели спільне господарство в с. Калинівка Народицького району Житомирської області. З 1993 року у зв'язку з переселенням її баба ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом в АДРЕСА_1. Прожили разом однією сім'єю 24 роки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, що складається з права власності на земельну ділянку. ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ОСОБА_4 на день його смерті, однак за життя оформити на себе спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4, не встигла. При цьому ОСОБА_3 за життя посвідчила в Покришівській сільській раді 15 січня 2007 року заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно позивачці ОСОБА_2. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після смерті ОСОБА_3 позивач ОСОБА_2 спадщину прийняла, подавши заяву до нотаріальної контори. Постановою приватного нотаріуса від 27.04.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, а саме на земельну ділянку, що належала ОСОБА_4 та була прийнята у спадщину її бабою ОСОБА_3, так як позивачкою не було надано документів, які б підтверджували факт проживання однією сім'єю ОСОБА_4 з ОСОБА_3 Просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Покришів Брусилівського району Житомирської області, проживали разом однією сім'єю, та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 3,24 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Брусилівської селищної ради (в межах колишньої Покришівської сільської ради) Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просила задовольнити.

Представник відповідача Брусилівської селищної ради Житомирської області за довіреністю ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю більше п'яти років з 1985 року до смерті ОСОБА_4 та вели спільне господарство.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10)

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2 земельна ділянка площею 3.24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Брусилівської селищної ради (в межах колишньої Покришівської сільської ради) Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, на підставі розпорядження голови Брусилівської райдержадміністрації від 18.03.2004 року № 111, належить ОСОБА_4 (а.с. 15).

З копії заповіту від 15 січня 2007 року вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла все своє майно ОСОБА_2 (а.с. 7)

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8)

З довідки Брусилівської селищної ради Житомирської області від 05.09.2017 року № 196 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_1, разом із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також той факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю більше п'яти років та вели спільне господарство, підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилась.

Постановою приватного нотаріуса від 27.04.2017 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, а саме на спадкове майно, що залишилось ОСОБА_4, так як не надано документів, які б підтверджували факт проживання більше п'яти років однією сім'єю ОСОБА_4 з ОСОБА_3 на момент смерті останнього (а.с. 14).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю більше п'яти років та вели спільне господарство на момент смерті останнього, та після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_3 єдина фактично прийняла спадщину, що залишилась після його смерті у вигляді належної йому земельної ділянки площею3.24 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Брусилівської селищної ради (в межах колишньої Покришівської сільської ради) Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, при цьому спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла позивач ОСОБА_2, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 1218, 1223, 1264, 1296 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Брусилівської селищної ради Житомирської області про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з ОСОБА_4, однією сім'єю понад п'ять років з 1985 року по день смерті ОСОБА_4, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, паспорт НОМЕР_3 виданий Брусилівським РВ УМВС України в Житомирській області від 17.12.1998 року, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку площею 3,24 га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Брусилівської селищної ради (в межах колишньої Покришівської сільської ради) Брусилівського району Житомирської області, кадастровий номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Рішення постановлено суддею у нарадчій кімнаті.

СУДДЯ О.С. Данилюк