Житомирський апеляційний суд
Справа №279/8730/15-ц Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я.
Категорія 27 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/8730/15 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я. в м.Коростені,

в с т а н о в и в :

У травні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що 27 грудня 2005 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZRFWAK00280312, за яким він отримав кредит у сумі 42 000 грн зі сплатою 1,75 % на місяць та комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,12% від суми виданого кредиту щомісяця терміном до 26 грудня 2010 року. У той же день для забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2, було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за виконання ним зобов'язань за кредитним договором. Позичальник, як і поручитель, зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконували, на вимоги банку не реагували, внаслідок чого станом на 03 квітня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 185 183 грн 30 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 27 458 грн 65 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 41 778 грн 75 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 115 693 грн 90 коп., комісія за користування кредитом - 252 грн. Враховуючи вищевикладене просило, стягнути солідарно з відповідачів 185 183 грн 30 коп. заборгованості за кредитним договором №ZRFWAK00280312 від 27.12.2005 року.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року відмовлено ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, вказує, що позичальник передав авто банку, що було предметом застави, яке було продано 17.03.2015 за 10 000 грн, які були спрямовані не погашення заборгованості за кредитним договором. Після продажу заставного автомобіля, станом на 03.04.2015 у позичальника залишилась не погашена заборгованість у розмірі 185 183 грн 30 коп. У ПАТ КБ «ПриватБанк» виникло право на стягнення залишку боргу за кредитним договором у зв'язку з недостатністю коштів на погашення кредитної заборгованості, що були отримані від реалізації предмету застави. Банк звернувся до суду в межах строків загальної позовної давності у три роки.

В звязку з ліквідацією на підставі Указу Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року Апеляційного суду Житомирської області і утворення Житомирського апеляційного суду, який розпочав роботу з 3 жовтня 2018 року, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.31, ч.ч.1-3 ст.33 ЦПК України, п.15.4 Перехідних положень ЦПК України здійснена передача цивільних справ з Апеляційного суду Житомирської області до Житомирського апеляційного суду і автоматизованою системою документообігу суду визначені судді-доповідачі і склади колегій для розгляду цивільних справ.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 грудня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №ZRFWAK00280312, за яким він отримав кредит у сумі 42 000 грн для придбання автомобіля зі сплатою 1,75 % на місяць та комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,12% від суми виданого кредиту щомісяця терміном до 26 грудня 2010 року.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором у той же день між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави автомобіля FAW, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, а між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким поручитель зобов'язався солідарно з позичальником відповідати за виконання ним зобов'язань за кредитним договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ізч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» зверталося до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 шляхом звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22 червня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави задоволено. У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 27 грудня 2005 року у розмірі 55 055 грн 32 коп. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль FAW, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

17 березня 2015 року зазначене вище рішення суду було виконано, автомобіль реалізовано, а кошти від продажу предмета застави у сумі 10 000 грн. надійшли у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, проте їх виявилося недостатньо для того, щоб погасити заборгованість в повному обсязі.

Відповідно до частини четвертої статті 591 ЦК України якщо сума, одержана від реалізації предмета застави, не покриває вимоги заставодержателя, він має право отримати суму, якої не вистачає, з іншого майна боржника в порядку черговості відповідно до статті 112 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статті 24 Закону України «Про заставу» у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

З огляду на наведене, у ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі положень ст. 591 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про заставу» виникло право щодо стягнення залишку боргу за кредитним договором.

Звертаючись у травні 2015 року до суду із позовом, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що про порушення свого права банк дізнався лише 17 березня 2015 року, тобто після продажу предмета застави, оскільки сума, одержана від його продажу, не покриває вимоги заставодержателя, тобто у межах строку позовної давності до відповідача ОСОБА_1

Згідно із частинами першою і другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо не встановлено договором поруки.

Пунктом 12 договору поруки від 27 грудня 2005 року передбачено, що порука за цим договором припиняється протягом 5 (пяти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором.

Позивач звернувся до суду з позовом до поручителя ОСОБА_2 в травні 2015 року, тобто в межах 5 років, оскільки строк повернення кредиту за кредитним договором закінчився 27 грудня 2010 року.

Матеріали справи свідчать, що станом на 03 квітня 2015 року заборгованість за спірним кредитним договором складає 185 183 грн 30 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 27 458 грн 65 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 41 778 грн 75 коп., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань - 115 693 грн 90 коп., комісія за користування кредитом - 252 грн.

Вказана обставина підтверджується наданим позивачем розрахунком. Будь-яких доказів на спростування суми боргу суду не надано.

Таким чином, аналіз зазначених норм та встановлені обставини справи дають підстави для висновку про задоволення вимог банку в частині стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку кредитної заборгованості в сумі 27 458 грн 80 коп., оскільки ОСОБА_1 не виконав зобов'язання за кредитним договором від 27 грудня 2005 року.

Що стосується вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені та комісії, то апеляційний суд виходить з наступних підстав.

Встановлено, що строк дії кредитного договору, який був укладений між банком та ОСОБА_1 закінчився 26 грудня 2010 року. Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі не виконав, внаслідок чого має заборгованість за кредитним договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, після закінчення строку дії кредитного договору банк має право на отримання гарантій належного виконання зобов'язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та пені.

За правилами ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Звертаючись до суду з позовом позивач не заявляв вимог до відповідачів по ст.625 ЦК України.

Крім того, рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2012 з відповідачів на користь позивача вже була стягнута заборгованість за комісією в сумі 252 грн.

З огляду на наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 41 778 грн 75 коп., комісії в сумі 252 грн та пені в сумі 115 693 грн 90 коп. не підлягають задоволенню.

За наведених обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

За правилами ст.141 ЦПК України апеляційний суд стягує з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір за подання позову до суду та апеляційної скарги по 288 грн 36 коп. з кожного.

Керуючись статтями 258, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 27 458 грн 80 коп. заборгованості за кредитом.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 288 грн 36 коп. судових витрат з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 01 листопада 2018 року.

Головуючий

Судді