У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

при секретарі - Овчарової Л.М.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Одесі подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси з Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області надійшло подання про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1.

Подання мотивоване тим, що у Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавчий лист № 1519/13956/2012, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 11.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, аліменти у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття а саме: до 13.09.2024 року.

19.04.2013 року державним виконавцем Відділу, на підставі ст. ст, 3, 4. 24 - 27 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття а саме: до 13.09.2024 року.

Боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином.

Проте, рішення суду боржником не виконується.

19.01.2018 року Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1.

Сторони та інші заінтересовані особи в судове засідання, відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України не викликалися.

Розглянувши подання в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали та надані до суду письмові докази, оцінивши докази, відповідно до вимог ЦПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, суд прийшов до висновку про таке.

Судом встановлено, що на виконанні в Другому Малиновському відділі державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області знаходиться виконавчий лист № 1519/13956/2012, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 11.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, аліментів у розмірі 1000 грн., щомісячно до досягнення сином повноліття а саме: до 13.09.2024 року.

19.04.2013 року державним виконавцем Відділу, на підставі ст. ст, 3, 4. 24 - 27 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 вказаних коштів.

Боржник повідомлений про відкриття виконавчого провадження належним чином, але рішення суду не виконує.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення.

Такі заходи примусового виконання рішення суду Державним виконавцем було вжито.

Стосовно боржника було направлено запити в різні інстанції, звідки на ці запити до виконавчої служби надійшли відповіді.

Так, згідно довідки з УПФУ, боржник не перебуває на пенсійному обліку та не отримує пенсію.

Відповідно до довідки з УПФУ, інформація про останнє місце роботи боржника відсутня.

Згідно довідки з КП «ОМБТІ» Одеської міськради, за ОСОБА_1 не зареєстровано житла.

Відповідно до довідки з Головного управління дерземагенства в Одеській області, за ОСОБА_1 не зареєстровано земельної ділянки.

Згідно, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: за ОСОБА_1 не зареєстровано майна.

Відповідно до довідки з Управління державтоінспекції, за боржником ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно довідки з Одеського міського центру зайнятості, боржник ОСОБА_1 не перебуває на обліку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУЮ в Одеській області за ОСОБА_1 рахується заборгованість по несплаті аліментів, яка, на 01.12.2017 року, складає в сумі 63903,23 грн.

Проте, незважаючи на існуючий борг, до Відділу боржник не прибуває та до теперішнього часу не надав відомості щодо сплати боргу.

Таким чином, громадянин ОСОБА_1, 01.07.1986 р. н., ІПН - НОМЕР_1, який, згідно рішення суду повинен сплачувати аліменти, та за яким існує борг у розмірі 63903,23грн., злісно ухиляється від сплати вказаного боргу за аліментами та рішення суду боржником не виконується.

Станом на час звернення до суду заборгованість не сплачена.

Статтею 33 Конституції України зазначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» передбачено підстави для тимчасового обмеження права громадян України на виїзд з України.

Так, положенням пункту пятого частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, -до виконання зобовязань.

Згідно ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на державну прикордонну службу України, відповідно до визначених законом завдань покладаються: запобігання та недопущення вїзду в Україну, або виїзду з України осіб, яким, згідно із законодавством не дозволяється вїзд в Україну, або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі за дорученням правоохоронних органів; розшук у пунктах пропуску через державний кордон осіб, які переховуються від органів дізнання, слідства та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань, виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обовязковим до виконання.

Таким чином, виходячи з системного аналізу наведених норм права та наданих доказів, суд приходить до висновку про задоволення вимог подання.

Керуючись ст. 33, 129-1 Конституції України, ст. 261, 353, 441 ЦПК України, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», суд,

У Х В А Л И В :

Подання Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м.Одеси ГТУЮ в Одеській області про тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити - громадяну України ОСОБА_1, 01.07.1986 р. н., ІПН - НОМЕР_1, паспорт серії КМ 75556 виданий Хмельницьким ВМ Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 31 серпня 2007 року, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду боржника за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов'язань, покладених на нього за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси по справі №1519/13956/2012.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України (м.Київ вул. Володимирська,26).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя: Н.В.Мирончук