Справа № 371/532/17 Головуючий у І інстанції Капшук Л. О.
Провадження № 22-ц/780/474/18 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 54 17.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,

суддів: Приходька К.П., Голуб С.А.,

за участі секретаря Дрозда Р.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Миронівського районого суду Київської області від 16 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку про заробітну плату встановленого зразка.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

У С Т А Н О В И Л А :

у квітні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ті обставини, що він перебував у трудових відносинах з Миронівським автотранспортним підприємством 09042 Київського обласного автоуправління.

Після подій на Чорнобильській АЕС його було відряджено до зони відчуження для участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У період часу з 23.06.1986 року по 04.07.1986 року він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та виконував роботи з організації перевезень вахт будівельників по об'єктам будівництва Чорнобильської АЕС.

На даний час він має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має другу групу інвалідності, захворювання, пов'язане з виконанням робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

05 квітня 2017 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачу нової довідки про заробітну плату встановленого законодавством зразка.

06 квітня 2017 року листом № 12 відповідачем було відмовлено в перерахунку заробітної плати за роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв'язку із вищезазначеним, позивач просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати, а саме збільшити на 100 % тарифну ставку за період з 23.06.1986 по 04.07.1986 та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за цей же період; зобов'язати відповідача надати нову довідку про заробітну плату встановленого зразку за період виконання ним робіт по ліквації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 23.06.1986 по 04.07.1986.

Рішенням Миронівського районого суду Київської області від 16 червня 2017 року позов задоволено. Зобов'язано приватне акціонерне товариство «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» здійснити перерахунок заробітної плати ОСОБА_2, а саме збільшити на 100 % тарифну ставку за період з 23 червня 1986 року по 04 липня 1986 року та нарахувати премію в розмірі 60 % тарифної ставки (посадового окладу) за період 23 червня 1986 року по 04 липня 1986 року. Зобов'язано приватне акціонерне товариство «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» надати ОСОБА_2 нову довідку про заробітну плату встановленого зразку за період виконання ним робіт по ліквації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС з 23 червня 1986 року по 04 липня 1986 року. Стягнуто з приватного акціонерного товариства «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» на користь держави 640 гривень судового збору.

У грудні 2017 року з апеляційною скаргою на вказане рішення суду звернулось Кагарлицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі - Управління), яке не брало участі у справі в суді першої інстанції, однак вважає, що даним рішенням вирішено питання про інтереси та обов'язки Управління ПФУ. Зокрема, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач звернувся до Управління із довідкою про заробітну плату, виданою «Миронівським автотранспортним підприємством 13243» на підставі оскаржуваного рішення, із заявою про перерахунок пенсії. Вважають, що довідка від 07.07.2017 року № 37 призвела до виникнення спірних правовідносин між Управлінням та ОСОБА_2, оскільки останній у жовтні 2017 року звернувся до суду за захистом своїх прав з приводу неправомірності дій управління щодо перерахунку пенсії.

Крім того, апелянт зазначає, що відсутні будь-які правові підстави для видачі позивачу нової довідки встановленого зразка про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії із збільшенням йому тарифної ставки на 100% та нарахування премії в розмірі 60% тарифної ставки за період роботи в зоні відчуження з 23.06.1986р. по 04.07.1986 р., так як він не отримував таку заробітну плату в зоні відчуження.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що рішення Миронівського районного суду Київської області від 16.06.2017 року ніяким чином не впливає на права, свободи та інтереси апелянта, адже не містить жодних зобов'язань чи вказівок щодо діяльності апелянта.

Представник Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

У судове засіданні по розгляду апеляційної скарги позивач та представник відповідача не з'явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

16.01.2018 року на адресу суду надійшло клопотання за підписом представника позивача - ОСОБА_4, в якому останній просить постановити ухвалу про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю даного представника зявитись на судове засідання через обов'язкове проходження амбулаторного обстеження, що підтверджується довідкою Інституту медичної радіології ім. С.П. Григорєва НАМН України від 15.01.2018р. В клопотанні представник ОСОБА_4 також зазначає про неможливість явки в судове засідання іншого представника ОСОБА_3 у зв'язку з участю у розгляді справи Інгульським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Колегія суддів визнала можливим розглядати справу за відсутності нез'явившихся сторін, оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення судду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач має статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане Київською обласною державною адміністрацією, та вкладкою до нього.

У 1986 році позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Миронівським автотранспортним підприємством 09042 Київського обласного автоуправління, займав посаду начальника експлуатації, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача, даними довідки № 26 від 25 травня 2017 року, виданої ПрАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243».

Правонаступником Миронівського автотранспортного підприємства 09042 Київського обласного автоуправління є приватне акціонерне товариство «Миронівське автотранспортне підприємство 13243», що підтверджується відомостями довідки ПрАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» № 24 від 25 травня 2017 року.

У період часу з 23 червня 1986 року по 04 липня 1986 року позивач знаходився у відрядженні в зоні відчуження, працював не вахтовим методом, що підтверджується даними довідки акціонерного товариства «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» № 48 від 14 квітня 1997 року, довідки ПрАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» № 25 від 25 травня 2017 року.

У квітні 2017 року позивач, дізнавшись про постанови уряду, з яких було знято гриф «таємно», виявив, що йому невірно визначено розмір заробітної плати, отриманої за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Миронівське автотранспортне підприємство 13243» (правонаступника Миронівського автотранспортного підприємства 09042 Київського обласного автоуправління), підприємства на якому працював на час відправлення його на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС, про здійснення перерахунку заробітної плати, з урахуванням Постанов уряду з яких було знято гриф «таємно».

Згідно листа від 06 квітня 2017 року №12 ОСОБА_2 було відмовлено у перерахунку заробітної плати, оскільки не має законних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання здійснити перерахунок заробітної плати та видати довідку є обґрунтованими.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, зважаючи на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначений Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 70 вказаного Закону громадяни, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, мають право захищати у відповідних державних, судових органах, зокрема, свої законні інтереси.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» оплата праці громадян, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за підвищеними тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами, з урахуванням рівня радіоактивного забруднення ізотопами цезію, складності виконуваних робіт і умов праці.

Статтею 3 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що закони та інші нормативні акти відповідних установ СРСР діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України. Порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, крім перерахованих вище, іншими нормативними актами не передбачені, отже, вони є діючими на цей час.

У листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13.06.1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.1987 року № 1497-378, розпоряджень від 03.09.1986 року № 1767-рс і від 11.12.1986 року № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року № 168-5, від 10.06.1986 року № 207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10.09.1986 року № 530-рс, від 16.12.1986 року № 694-рс, від 06.01.1988 року № 12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 09.05.1986 року, № 58с від 11.06.1986 року, № 132с від 16.09.1986 року, № 179с від 25.12.1986 року, № 8с від 22.01.1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 05.10.1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, І зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 p. № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Рада Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 p. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 p. N 964 - у III, II, І зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС ВІТІ.07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100% тарифної ставки (посадового окладу).

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207-7).

Виходячи з п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07.05.1986 року, п. п. 1, 4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05.06.1986 року, п. 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10.06.1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.10.1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що оскільки в період часу з 23.06.1986 по 04.07.1986 ОСОБА_2 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в I-II зоні небезпеки, яка відноситься до території з найбільшим рівнем радіоактивного опромінення, вимоги про здійснення перерахунку заробітної плати є обґрунтованими, оскільки його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з врахуванням всіх зазначених вище постанов, в тому числі тарифна ставка за період виконання робіт позивачем в I-II зоні небезпеки повинна бути підвищена на 100%, тобто в два рази та нарахована премія в розмірі 60% тарифної ставки.

Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, що передбачено ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наказом Міністерства соціальної політики України від 12.10.2012 № 644 встановлено, що в разі, якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, то слід видавати довідку встановлено у зразка.

Отже, обов'язок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, лежить на підприємстві, установі, організації, з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт.

При цьому, колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги, в основу яких покладено посилання щодо неотримання позивачем заробітної плати в таких розмірах. Підставою позовних вимог щодо здійснення перерахунку заробітної плати є саме факт неотримання її позивачем за вказаний період у відповідних розмірах.

Колегія суддів апеляційного суду також відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем шестимісячного строку для звернення до суду із даним позовом, передбаченого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки даний спір розглядається судом в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Кагарлицького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області залишити без задоволення.

Рішення Миронівського районого суду Київської області від 16 червня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції буде складено 22 січня 2018 року.

Головуючий

судді