Справа № 2-о/756/61/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Васалатія К.А.

при секретарі Ільченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, ГТУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання спадкоємцем четвертої черги за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її цивільний чоловік - ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: ? частка квартири АДРЕСА_1, яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2003 року, видане Управлінням житлового господарства Оболонського району м. Києва, зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності і записано у реєстрову книгу за №2935 від 06 листопада 2003 року.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 залишилися його батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_4, а також спадкоємець другої черги рідний брат спадкодавця ОСОБА_5 Позивач зазначає, що вона як цивільна дружина та особа, що проживала спільно однією сім'єю із спадкодавцем понад 5 років до дня смерті, теж є спадкоємцем четвертої черги за законом. В порядку встановленому чинним законодавством позивач звернулася до 21-ї Державної нотаріальної контори м. Києва, проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, оскільки не доведено факт сімейних відносин між нею та спадкодавцем.

Також позивач вважає, що відмова державного нотаріуса 21-ї Державної нотаріальної контори м. Києва у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 порушує її законні права та інтереси.

Тому посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просила суд встановити факт проживання спільно однією сім'єю її та ОСОБА_2 з 28 січня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2.

У судовому засіданні позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Представник ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених осіб.

Суд, дослідивши письмові докази у справі та допитавши свідка ОСОБА_5, встановив обставини, що викладені нижче.

Як з'ясовано судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 04 березня 2017 року Серія НОМЕР_1, яке видано Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління у м. Києві, актовий запис № 3793 (а.с. 27).

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме: ? частка АДРЕСА_3, яка належала йому на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.10.2003 р., видане Управлінням житлового господарства Оболонського району м. Києва, зареєстроване в Київському МБТІ та реєстрації права власності і записано у реєстрову книгу за № 2935 від 06.11.2003 р.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обв'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до заяви від 14.07.2017 р., засвідченої державним нотаріусом 21 Київської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_5 на користь спадкоємиці четвертої черги - ОСОБА_1 Відповідно до заяви від 14.07.2017 р., засвідченої державним нотаріусом 21 Київської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь спадкоємиці четвертої черги - ОСОБА_1 Відповідно до заяви від 14 липня 2017 року, засвідченої державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті свого сина ОСОБА_5 на користь спадкоємиці четвертої черги - ОСОБА_1

На даний час спадщина після смерті ОСОБА_2 позивачем так і не була прийнята.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається з п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово.

Згідно положень п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Тому суд вважає встановленим у судовому засіданні юридичний факт, що ОСОБА_1 проживала однією сім'єю з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 1974 р.н. із 28.01.2010 р. (часу її реєстрації у спірній квартирі) до ІНФОРМАЦІЯ_1 р. включно за адресою АДРЕСА_4, що також підтверджується словами свідка ОСОБА_5, а тому задовольняє дану заяву у повному об'ємі, також визнаючи ОСОБА_1 спадкоємцем четвертої черги за законом.

На підставі викладеного та керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. з 28.01.2010 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Визнати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкоємцем четвертої черги за законом на ? частину АДРЕСА_5, що належала на момент смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя К.А. Васалатій