Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Брагіній І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Запорізької міської ради про встановлення факту родинних відносин,визначення часток у спільній сумісній власності,визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2017 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 146 від 19.12.1997 р.,виданого ВАТ «Запорізький абразивний комбінат»,на праві власності ОСОБА_1,її батькам ОСОБА_2та ОСОБА_3,двоюрідній бабусі ОСОБА_4належало 53/100 частини житлового будинку літера А АДРЕСА_1,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 08.01.1998 р.

Частки співвласників у спільній сумісній власності не виділялись,відповідно до ст.370 ЦК України вважаються рівними,де кожному із співвласників належить 53/400 частини спірного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р.померла ОСОБА_4,після її смерті відкрилася спадщина за законом,яку фактично прийняла єдина спадкоємиця за законом ОСОБА_2як племінниця спадкодавця,документально спадкові права не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.померла мати позивача ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 р.помер батько позивача ОСОБА_3,заповітів не залишили.

Спадщину після смерті ОСОБА_2та ОСОБА_3 прийняла позивач як спадкоємиця за законом першої черги,яка була зареєстрована та постійно мешкала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Постановою нотаріуса 07.08.2017 р.було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2на 53/400 частини спірного будинку,які належали ОСОБА_4,через відсутність документів,які підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_4та ОСОБА_2

Посилаючись на те,що в інший,позасудовий спосіб,захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд визнати,що частки співвласників в праві спільної сумісної власності на 53/100 частини спірного житлового будинку є рівними та кожному із співвласників належить по 53/400 частини вказаного нерухомого майна,встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4та ОСОБА_2,визнати за ОСОБА_1право власності на 53/400 спірного житлового будинку,які належали ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1право власності на 53/400 спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_5підтримали позов з наведених у ньому підстав та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник пояснила,що на праві спільної сумісної власності позивачці ОСОБА_1та,за життя,її батькам і двоюрідній бабусі належало 53/100 частини житлового будинку літера А АДРЕСА_1,частки співвласників не виділялися,спір про їх розмір відсутній.Після смерті ОСОБА_4єдина її спадкоємиця за законом ОСОБА_2прийняла спадщину,до складу якої входить 53/400 частини спірного будинку,документально права спадкоємця не оформила.Після смерті матері ОСОБА_2та батька ОСОБА_3позивач як спадкоємиця за законом першої черги прийняла спадщину,до складу якої входить і 53/400 частини,що належали ОСОБА_4,проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на цю частину нотаріусом було відмовлено через відсутність документів про родинні відносини між ОСОБА_4та ОСОБА_2,що є підставою для визнання за позивачем права власності на спадщину після смерті ОСОБА_2І.в судовому порядку.Просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради за довіреністю ОСОБА_6в судове засідання не з*явилась,надала письмову заяву про відсутність заперечень проти вимог позивача та просила слухати справу без участі представника відповідача з прийняттям рішення на розсуд суду,що відповідно до ст.223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі представника відповідача.

Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши представника позивача,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено та перевірено доказами,що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 146 від 19.12.1997 р.,виданого ВАТ «Запорізький абразивний комбінат»,на праві власності ОСОБА_1,її батькам ОСОБА_2та ОСОБА_3,двоюрідній бабусі ОСОБА_4належало 53/100 частини житлового будинку літера А АДРЕСА_1,право власності було зареєстровано в ОП ЗМБТІ 08.01.1998 р.

Як передбачено ст.355 ЦК України,майно,що знаходиться у власності двох або більше осіб(співвласників),належить їм на праві спільної власності(спільне майно).ОСОБА_3 може належати особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.370,372 ЦК України,у разі виділення частки з майна,що знаходиться у спільній сумісній власності,вважається,що частки кожного із співвласників є рівними,якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Аналізуючи наведене суд встановив,що за відсутності спору між співвласниками спільного майна про розмір їх часток,домовленості між співвласниками щодо іншого розміру їх часток,вони вважаються рівними,тому у праві власності на 53/100 частини житлового будинку літера А АДРЕСА_1 кожному із співвласників ОСОБА_1, ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4належало по 53/400 частини .

Як роз*яснено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,для оформлення права на спадщину,закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

З цих підстав нотаріусом не було відмовлено позивачці у оформленні її прав на спадкове майно,тому спір про це фактично відсутність,а вимоги позову про визначення часток співвласників у спірному майні задоволенню не підлягають.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних прав та обов*язків є,зокрема,акти цивільного законодавства,а згідно ст.1220 ЦК України встановлено,що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини.

Як передбачено ст.1216,1218 ЦК України,спадкуванням є перехід прав та обов*язків(спадщини)від померлої фізичної особи (спадкодавця)до інших осіб(спадкоємців);до складу спадщини входять всі права та обов*язки ,які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217,1223 ЦК України,спадкування здійснюється за законом або заповітом,право на спадкування мають особи,які визначені у заповіті.У разі відсутності заповіту,визнання його недійсним,неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини,право на спадкування за законом одержують особи,визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Як передбачено ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р.померла ОСОБА_4,відкрилася спадщина за законом,яку прийняла спадкоємиця за законом ОСОБА_2,котра проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,документально спадкові права не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_3 р.померла ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4 р.помер ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1,яка постійно проживала разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї,прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2,яка належить їй з часу відкриття спадщини.

03.07.2017 р.ОСОБА_1звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_2,в тому числі на частку у спірній квартирі,яка належала ОСОБА_4

Як передбачено ч.3 ст.1266 ЦК України,племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини,яка належала б за законом їхнім матері,батькові(сестри,брати спадкодавця),якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до п.4.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,затвердженого наказом від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595,доказом родинних відносин спадкоємців із спадкодавцями є свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О.від 07.08.2017 р.№ 250/02-31,було відмовлено ОСОБА_1.у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2на частку у спірній квартирі,яка належала ОСОБА_4,з тих підстав,що не надано свідоцтво про народження батька ОСОБА_2-ОСОБА_8,тому не підтверджено факт родинних відносин між ОСОБА_2та ОСОБА_4

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9показала,що вона є уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_1,де дотепер живуть її родичі,позивач доводиться їй по ступеню спорідненості троюрідною сестрою. Дід позивачки та дід свідка ОСОБА_8 є рідними братами ОСОБА_4.,всі вони уродженці с.Письменер Тоншаєвського району Горьківської області.ОСОБА_4.проживала у сім*ї племінниці ОСОБА_2(дочки ОСОБА_8.),власних дітей не мала,на час смерті ОСОБА_4найближчою родичкою для неї була ОСОБА_2Під час Великою Вітчизняної війни ОСОБА_8загинув,свідоцтво про його народження не зберіглося.Інші особи після смерті ОСОБА_4на спадщину не претендували.

Згідно документів про ступінь спорідненості між ОСОБА_4та ОСОБА_2,остання є племінницею спадкодавця як донька ОСОБА_8,брата ОСОБА_4 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_8,проте втрата свідоцтва про народження ОСОБА_8перешкоджає встановленню родинного зв*язку між ОСОБА_4та ОСОБА_2в позасудовоиу порядку,від встановлення цього факту залежить виникнення прав на спадкве майно у позивача.

Як роз*яснено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р.»Про судову практику у справах про спадкування»,свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За роз*ясненнями п .2 цієї ж постанови,справи про спадкування розглядаються судами за правилами

позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або)наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Постанова нотаріуса про відмову видати позивачці свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2на частку,що належала ОСОБА_4,якою завершена процедура нотаріального розгляду її заяви про це,перешкоджає позивачу захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за нею права власності на успадковану частку у спадщині після смерті ОСОБА_2,що належала ОСОБА_4,що відповідає приписам ст.16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

Водночас,підстав для визнання за позивачем в судовому порядку права власності на частку,що належала безпосередньо ОСОБА_2,не встановлено,оскільки нотаріальна процедура розгляду заяви ОСОБА_1про це не завершена,їй у цьому нотаріусом не відмовлено,тому права позивача на цю частину спадщини не порушені і судового захисту не потребують.

На підставі ст.ст.16,328,370,1217,1223,1261,1266,1268 ЦК України,ст. 12,13,76,81,258,259,265,353,355 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити юридичний факт,що ОСОБА_4,яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Письменер Тоншаєвського району Горьківської області,померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,являється рідною сестрою ОСОБА_8,який народився у 1913 р. с.Письменер Тоншаєвського району Горьківської області,загинув під час Великої Вітчизняної війни.

Встановити юридичний факт,що ОСОБА_2,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р.,є рідною племінницею ОСОБА_4,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.

Визнати за ОСОБА_1,РНОКПП НОМЕР_1,право власності на 53/400 (п*ятдесят три чотирьохсотих)частки житлового будинку літера А АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_4,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 р.,в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко