Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/2730/17
номер провадження 2/215/188/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
10 січня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
головуючого судді Дудікова А.В.,
при секретарі Бисовій В.А.,
позивача ОСОБА_1,
третьої особи ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту і визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, -
У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом.
Свої позовні вимоги обгрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її чоловік ОСОБА_4, після смерті якого відкрилась спадщина на ? частину кв. АДРЕСА_1. Іншими співвласниками вказаної квартири є вона, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яким належить по ? квартири кожному, та які на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані у ній. 05.04.2017 р. вона звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, за померлим чоловіком. Інші спадкоємці написали відмову від прийняття спадщини на її користь. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю факту родинних стосунків зі спадкоємцем, оскільки в свідоцтві про шлюб вказано що чоловік по-батькові "ОСОБА_4", а в інших документах, зокрема в свідоцтві про смерть по-батькові "ОСОБА_4". З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила встановити факт, що ОСОБА_4 є її чоловіком, та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав та доводів наведених в позовній заяві.
Треті особи просили позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист у якому просив розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти позовних вимог.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що у копії свідоцтва про укладення шлюбу виданого 29 липня 1972 р. серії НОМЕР_1 вказано, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с. Кантемирівка, Кантемирівського району Воронежської області та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уклали шлюб 29 липня 1972 р., після укладення шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.8).
Разом з тим, у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 від 21 листопада 2016 року, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 66 років, про що, цього ж дня складено відповідний актовий запис № 1439 (а.с.7).
Також згідно свідоцтва про народження №101, в архіві Територіального відділу ЗАГС Кантемирівського району управління ЗАГС Воронежскої області по 1-шій Кантемирівській сільській раді Кантемирівського району Воронежської області мається запис акта про народження ОСОБА_4 № 29 від 19 березня 1951 р., дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, батьки (мовою оригіналу), ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.12).
У водійському посвідченні серії НОМЕР_3, свідоцтві про загальнообов'язкове державне соціальне страхування НОМЕР_4, у військовому квитку НОМЕР_5, пенсійному посвідчені НОМЕР_4, посвідчення серії НОМЕР_6, вказано ОСОБА_4.
Окрім того у трудовій книжці мається виправлення у по-батькові "ОСОБА_4" закреслено, та вказано "ОСОБА_4", виправлення здійснено на підставі паспорта НОМЕР_7 11.02.2002 р. (а.с.16).
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком ОСОБА_1, оскільки у свідоцтві про укладення шлюбу виданого 29 липня 1972 р. серії НОМЕР_1, помилково записано по батькові "ОСОБА_4".
Окрім того, згідно копії спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 24.03.2017 р., подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом після померлого батька ОСОБА_4 на користь їх матері - ОСОБА_1 (а.с.52-53).
Також у довідці ВРМПГ №2056, наданої для видачі свідоцтва про право на спадщину, вказано що ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 з 26.12.1989 року. На момент смерті ОСОБА_4 були також зареєстровані: ОСОБА_1 - дружина, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_8 - онука.
У свідоцтві НОМЕР_8 про право власності на житло 24.03.1999 р., квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить, на праві приватної спільної сумісної власності: уповноважений власник квартири ОСОБА_4, члени його сімї ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.13).
Згідно довідки ВК Тернівської у місті ради м. Кривого Рогу від 12.12.2017 № 1/34-238, АДРЕСА_1 перейменована на АДРЕСА_1.
У постанові про відмову у вчинені нотаріальних дій від 05 квітня 2017 року, вказано що 05 квітня 2017 року до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, звернулась ОСОБА_1, для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловіку ОСОБА_4 Однак заявником не підтверджено родинні відносини з померлим, оскільки в їх свідоцтві про шлюб вказано ПІБ померлого "ОСОБА_4", а в свідоцтві про смерть та в інших документах вказано ПІБ "ОСОБА_4". За таких обставин у його видачі відмовлено (а.с.11).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права власності.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частина 1 ст. 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини спадкоємцями першої черги право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 були: його дружина ОСОБА_1, сини: ОСОБА_3 та ОСОБА_2
Оскільки ОСОБА_1 з 23 листопада 1993 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, і на момент смерті ОСОБА_4 (спадкодавця), проживала з ним за вказаною адресою, а інші спадкоємці, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця на користь ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що позивач прийняла спадщину за померлим ОСОБА_4, а саме ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після його смерті, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до Криворізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про встановлення факту і визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом, задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є чоловіком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз'яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб'єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: