Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
25.10.2018 394/710/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2018 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді: Партоліної І.П.
при секретарі: Довгій С. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоархангельськ цивільну справу за позовом ТОВ «Агрошанс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням умов договору оренди землі та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Агрошанс» про визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки та зобовязання вчинити певні дії,-
Даний договір був укладений терміном на 10 років з моменту його державної реєстрації, тобто до 30.01.2022 року.
Згідно умов договору відповідач взяв на себе зобовязання протягом дії договору не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві використовувати орендовану земельну ділянку.
Всупереч умовам договору, у березні 2017 року відповідач порушила умови договору, самовільно засіяла свою земельну ділянку і тим самим створила умови, при яких ТОВ «Агрошанс» впродовж 2017 року не в змозі був виконувати умови договору.
З приводу усунення перешкод у користуванні ділянкою, позивач звернувся до Новоархангельського ВП зі скаргою, на яку було надано відповідь про відсутність складу кримінального правопорушення і зібрані матеріали були передані до архіву.
15.09.2017 року позивач направив відповідачу претензію з вимогою добровільної сплати нанесених збитків, але відповідь на претензію не була отримана.
В свою чергу відповідач ОСОБА_1 подала зустрічний позов до позивача з вимогою визнати недійсними договір оренди земельної ділянки від 27.10.2011 року, укладеного між нею та позивачем, мотивуючи свої вимоги тим, що нею дійсно у 2008 році був укладений договір оренди її земельної ділянки із позивачем терміном на 5 років, однак вказаний договір ніде не був зареєстрований.
У 2011 році за ініціативи ТОВ «Агрошанс» були скликані збори орендодавців земельних ділянок і на зборах було вирішено укласти нові договори строком на 5 років. ТОВ «Агрошанс» оформив договір оренди земельної ділянки, однак примірник договору їй не надав.
Вважаючи, що строк дії договору повинен бути закінчений у 2016 році, у серпні 2016 року вона звернулась до орендаря з вимогою надання їй примірника договору, а коли отримала його, то побачила, що договір датований 27.10.2011 року, зареєстрований і у п. 8 договору зазначено, що договір укладений на 10 років.
Крім того, вона побачила, що договір нею не підписаний, згоди на укладення договору оренди землі на 10 років вона не надавала.
17.08.2016 року вона письмово звернулась до орендаря з вимогою не обробляти належну їй земельну ділянку з повідомленням про звернення до правоохоронних органів про порушення кримінальної справи за підробку документів та з позовом про визнання договору недійсним.
Також, 24.12.2016 року вона письмово повідомила орендаря про розірвання договору в односторонньому порядку і у 2017 році почала самостійно обробляти свою земельну ділянку.
Крім того, позивач у зустрічному позові поставила вимоги щодо визнання недійсним оспорюваного договору оренди з тих підстав, що у договорі індексація орендної плати визначена таким чином, що захищає права лише орендаря, а ніяким чином не орендодавця, як то- збільшення розміру орендної плати у звязку із збільшенням вартості земельної ділянки, інфляційних чинників і т.п, що повністю суперечить вимогам ст.. 627 ЦК України.
Також відповідачем по позову зазначено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, а також порушення вимог ст..4-6,11,15,17,19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 20 лютого 2018 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду та об'єднано з первісним позовом.
В судове засідання представник позивача незявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, первісний позов підтримав повністю та просив його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити.
Крім того, позивачем до суду був наданий відзив на зустрічну позовну заяву із зазначенням того, що договір оренди земельної ділянки від 27.10.2011 року укладений між сторонами та підписаний ОСОБА_1 Після державної реєстрації договору примірник договору з додатками був переданий працівниками ТОВ «Агрошанс» ОСОБА_1
Доводи ОСОБА_1 що вона отримала лише 16.08.2016 року примірник договору є надуманими та безпідставними.
Також у відзиві позивач зазначив, що орендні відносини між ТОВ «Агрошанс» та ОСОБА_1 відбувались і до 2011 року. У ОСОБА_1 залишився на руках примірник попереднього договору оренди, який було укладено у 2008 році і вказана обставина підтверджує, що ТОВ «Агрошанс» постійно надавало орендодавцям їхні примірники договорів, а не приховувало їх у себе.
Відповідач та її представник в судовому засіданні первісний позов не визнали, зустрічний позов просили задовольнити, посилаючись на ту обставину, що договір оренди земельної ділянки від 27.10.2011 року ОСОБА_1 не підписувала.
У оспорюваному договорі оренди відсутні умови, які передбачені Законом України «Про оренду землі», що є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.
На запитання суду відповідач підтвердила, що дійсно зверталась до позивача з вимогою про розірвання договору оренди та була присутня при складанні акту перевірки та визначення розмірів збитків заподіяних ТОВ «Агрошанс» комісією при райдержадміністрації і у акті ставила свій підпис.
Також відповідач пояснила , що використовує свою земельну ділянку з весни 2017 року.
Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини з оренди земельних ділянок є Закон України «Про оренду землі».
Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» (далі Закон), визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Орендодавцями землі відповідно до ч. 1 ст.4 Закону є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.
Орендарями землі відповідно до ч. 1 ст.5 Закону є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.
Право оренди земельної ділянки, відповідно до приписів ч. 5 ст.6 Закону , підлягає державній реєстрації.
Стаття 13 Закону вказує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку, на що вказує ст.35 Закону України «Про оренду землі».
Статтями 14, 18, 20 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди укладається у письмовій формі і набуває чинності після його державної реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.
Зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст. 6 та ст. 627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч. 3 ст. 203 ЦК України, що визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.
Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.
Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
За клопотанням відповідача ухвалою Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від11.05.2018 року у справі була призначена судово-почеркознавча експертиза.
Згідно з висновком експерта № 3110/3111/18-27 від 29.08.2018 року підписи від імені ОСОБА_1 у досліджуваних документах виконані рукописним способом, пастою кулькової ручки, без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів.
У п. 4 вищевказаного висновку, крім іншого, експерт зазначив, що при порівнянні досліджуваних підписів зі зразками підписів ОСОБА_1 у жодному випадку порівняння, не вдалося виявити сукупності збіжних чи розбіжних ознак, достатньої для якогось (позитивного чи негативного) висновку про виконання цих підписів ОСОБА_1
Розбіжності не можливо оцінити однозначно: чи є вони варіантами підписного почерку ОСОБА_1, що не проявились у наданих зразках, чи вони виникли внаслідок навмисної зміни ОСОБА_1 своїх підписів з метою подальшого відмовлення від них-«автопідлог», чи є вони ознаками почерку іншої особи.
Складність вирішення цієї задачі обумовлена малим обємом графічного матеріалу, який міститься у коротких та простих за виконанням досліджуваних підписах, а також значною варіацією підписів- зразків ОСОБА_1
Оскільки всі примірники договору оренди мають однакову юридичну силу, відповідач у клопотанні про призначення повторної експертизи підтвердила, що всі примірники договорів підписувались одночасно, тому суд приймає до уваги як доказ того, що відповідач підписав примірник оспорюваного договору оренди земельної ділянки, що підтверджено висновком експертизи.
Отже, враховуючи те, що оспорюваний договір оренди земельної ділянки від 27.10.2011 року ОСОБА_1 підписала особисто, тому суд приходить до висновку, що під час укладення договору земельної ділянки волевиявлення власника, як учасника правочину було вільним і відповідало його внутрішній волі і тому правові підстави для визнання вказаного договору оренди земельної ділянки відсутні.
Крім того, у оспорюваному договорі оренди у пунктах 9,10,11,13 визначено умови сплати орендної плати, її обчислення, строк її внесення, передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати.
Пунктом 13 договору чітко визначено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.
За таких обставин, вимоги відповідача по зустрічному позову щодо недійсності договору оренди з підстави відсутності однієї з істотних вимог та порушення вимог ст.4-6,11,15,17,19 Закону України «Про оренду землі» є необґрунтованим та такими, що жодним доказом не доведені.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тому, за вищезазначених обставин, правові підстави для задоволення зустрічного позову відсутні.
Згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо такі порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Статтею 22 ЦК України констатовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.
На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).
Згідно ст.ст.156, 157 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19 квітня 2013 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам.
Пунктом 2 Порядку передбачено, що розміри збитків, в т.ч. неодержаних доходів, які підлягають відшкодуванню, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, що створили ці комісії.
Пунктом 3 цього Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.
По даному факту ТОВ «Агрошанс» звернулось із заявою про вчинення злочину до Новоархангельського віділення поліції, про що відповідно був складений висновок від 15.03.2017 року.
Факт використання земельної ділянки власником ОСОБА_1 сторонами не оспорюється і тому вимоги первісного позову підлягають до задоволення.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд проводить розподіл судових витрат між сторонами.
Оскільки позивач по уточнених вимогах повинен був сплатити судовий збір в сумі 2299,62 грн.( 1659,62 +640 за вимоги майнового та немайнового характеру), однак ним сплачено 1803,58 грн., тому з відповідача на користь позивача повинен бути стягнений сплачений судовий збір та на користь держави різницю недоплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,22 ЦК України, ст.152,156,157 ЗК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-
Первісний позов ТОВ «Агрошанс» до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування збитків, заподіяних неналежним виконанням умов договору оренди землі задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрошанс» (код 30913408) збитки у розмірі 110641 грн.57 коп.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Агрошанс» про визнання недійсним та скасування договору оренди земельної ділянки від 27 жовтня 2011 року та зобовязання вчинити певні дії відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Агрошанс» (код 30913408) судовий збір в сумі 1803 грн.58 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496 грн.04 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядку визначеному ст. 354,355 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ «Агрошанс» , селище Смоліно вул.Геологів1 Маловисківського району Кіровоградської області.

Відповідач: ОСОБА_1, місце проживання- ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код- НОМЕР_1.

Повний текст рішення суду складено 02 листопада 2018 року.

Суддя: