УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/78/18

19 січня 2018 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Цвіркун О.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійними, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійними, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності.

Позивачем разом із позовною заявою було подано належним чином оформлену заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Костопільський район, с. Головин по вул. Л.Українки, будинок № 65, який належить ОСОБА_2 та на земельну ділянку за адресою: Костопільський район, с. Головин по вул. Л.Українки, № 65, кадастровий номер :01:001:0154, яка належить ОСОБА_2.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 у період з 09 травня 1992 року по 07 травня 2007 року.

За час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 за спільні кошти та з допомогою рідних, ними було збудовано житловий будинок, за адресою с. Головин, вул. Л.Українки, 65, Костопільського району Рівненської області. Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спору щодо користування та володіння спільним будинком не виникало, так як між ними булла усна домовленість щодо безперешкодного користування, володіння спільним житловим будинком, який був оформлений на ім'я васевича ОСОБА_5, 28 листопада 2017 року заявниці стало відомо, що її колишній чоловік 26 травня 2016 року уклав договори дарування із його рідною сестрою ОСОБА_2, згідно яких подарував останній житловий будинок що знаходиться за адресою: Рівненська область, Костопільський район, с. Головин, вул. Л.Українки, 65 та земельну ділянку, за адресою Рівненська область, Костопільський район, с. Головин, вул. Л.Українки, 65, де розташований будинок.

ОСОБА_1 зазначає, що уклавши вказані договори було порушено її майнові права та законні інтереси, щодо володіння, розпорядження та користування спільни з ОСОБА_3 майном, що і стало причиною звернення до суду із вищевказаним позовом.

Заявниця зазначає, що їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 має намір продати зазначене вище майно, що призведе до порушення її майнових прав, а тому керуючись статями 149-153 ЦПК України просить суд задоволити її заяву про забезпечення позову.

Дослідивши, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та матеріали цивільного позову, суд вважає, що на підставі наданих доказів встановлено, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може порушити права позивача, утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1,2 ст 149 суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Згідно до п. 4 вказаної постанови розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, щодо майна та заявником обґрунтуванно необхідності забезпечення позову, та враховуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог позивача та ризик того, що відповідач ОСОБА_2 може відчужити спірне майно, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_4 про визнання договорів дарування недійними, про поділ спільного майна подружжя, про визнання права власності задоволити.

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Рівненська область, Костопільський район, с. Головин по вул. Л.Українки, будинок № 65, який належить ОСОБА_2.

Накласти арешт на земельну ділянку за адресою: Рівненська обл., Костопільський район, с. Головин по вул. Л.Українки, 65, кадастровий номер :01:001:0154, яка належить ОСОБА_2.

Копію ухвали для виконання направити Центру надання адміністративних послуг Костопільської районної державної адміністрації.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущенного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подпна протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_6