АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/390/18 Справа № 199/2915/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про зобовязання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Дніпрогаз» про зобовязання надати достовірну інформацію та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що між позивачами та відповідачем існують договірні відносини в сфері житлово-комунальних послуг на підставі договору від 28 квітня 2000 року, згідно якого позивачі є споживачами житлово-комунальних послуг з газопостачання.

Так, 21 березня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із запитом щодо надання йому інформації, а саме: просив повідомити у письмовій формі про те, в якому місці розташована каса підприємства з прийому платежів готівкою від населення споживача послуг підприємства та в які дні та часи вона працює; надати копії договорів між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 банк України» і ПАТ «Дніпрогаз» як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців міста Дніпра за надані їм комунальні послуги цим виконавцем комунальних послуг у тому числі від ОСОБА_2, проте вказану інформацію від ПАТ «Дніпрогаз» з газопостачання позивачі так і не отримали.

Зважаючи на викладене вище, позивачі просять зобовязати відповідача надати повну і достовірну інформацію на запит ОСОБА_2 від 21 березня 2017 року, направлену до ПАТ «Дніпрогаз», а також стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року позов задоволено частково та ухвалено зобовязати ПАТ «Дніпрогаз» надати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 достовірну інформацію запитувану ОСОБА_2 до ПАТ «Дніпрогаз від 21 березня 2017 року в частині надання оригіналів договорів між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 України» і ПАТ «Дніпрогаз», як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців міста Дніпра за надані їм комунальні послуги цим виконавцем, в тому числі від ОСОБА_2 та ОСОБА_3; вирішено питання стосовно судових витрат, а в частині позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дніпрогаз» просили рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволенні їх позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ «Дніпрогаз» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 є споживачем послуг ПАТ «Дніпрогаз», що підтверджується договором про надання населенню послуг з газопостачання ВАТ «Дніпрогаз», укладеним 28 квітня 2000 року між ВАТ «Дніпрогаз» та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за вказаною вище адресою, також є споживачем послуг з газопостачання.

Так, 21 березня 2017 року ОСОБА_2, звернувся до відповідача із запитом щодо надання йому інформації, а саме: просив повідомити у письмовій формі про те, в якому місці розташована каса підприємства з прийому платежів готівкою від населення споживача послуг підприємства та в які дні та часи вона працює; надати копії договорів між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 банк України» і ПАТ «Дніпрогаз» як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців міста Дніпра за надані їм комунальні послуги цим виконавцем комунальних послуг у тому числі від ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що листом від 13 квітня 2017 року ПАТ «Дніпрогаз» розглянув звернення ОСОБА_2 від 21 березня 2017 року та надав ОСОБА_2 інформацію про розташування кас ПАТ «Дніпрогаз» з прийому оплати за виконані роботи та надані послуги, повязані із здійсненням функції оператора газороздільної системи, а інформацію щодо можливості надання оригіналів договорів, укладених між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 України» і ПАТ «Дніпрогаз», як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців міста Дніпра за надані їм комунальні послуги цим виконавцем , у тому числі від ОСОБА_2 та ОСОБА_5І. відповідач позивачу не надав.

Задовольняючі частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що договір про надання послуг з газопостачання був укладений позивачем з ПАТ «Дніпрогаз», проте відповідач не надав позивачам повної та достовірної інформації, запитуваної ОСОБА_2 у запиті від 21 березня 2017 року, а тому суд вважав, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди районний суд виходив з того, що позивачі не довели, які фізичні та душевні страждання їм заподіяв відповідач, в чому вони полягають, не зазначили ступінь вини особи, яка на думку позивачів повинна відшкодувати їм моральну шкоду, суд вважав, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 у своїй заяві від 21 березня 2017 року просив повідомити у письмовій формі про те, в якому місці розташована каса підприємства з прийому платежів готівкою від населення споживача послуг підприємства та в які дні та часи вона працює; надати копії договорів між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 банк України» і ПАТ «Дніпрогаз» як виконавцем комунальних послуг, предметом договору з якими є приймання платежів від мешканців міста Дніпра за надані їм комунальні послуги цим виконавцем комунальних послуг у тому числі від ОСОБА_2

Дана інформаціє не є публічною, а отже до неї не можливо застосувати Закон України «Про доступ до публічної інформації».

У своїй відповіді на вищевказаний запит ОСОБА_2 від 13 квітня 2017 року, останньому було надано повну інформацію, яка була запитувана ОСОБА_2 (а.с. 12).

Крім того, встановлено, що у звязку з набранням чинності Закону України «Про ринок природного газу» №239-ІІІ від 09 квітня 2015 року, Правилами постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 було відокремлено функції з постачання та розподілу природного газу та з 01 липня 2015 року постановою НКРЕКП №1587 від 21 травня 2015 року анульовано дію ліцензії ПАТ «Дніпрогаз» щодо надання послуг з газопостачання усім категоріям споживачів. Постачальником газу з 01 липня 2015 року згідно постанови НКРЕКП №1588 від 21 травня 2015 року було визначено ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а відповідач є лише газорозподільним підприємством та здійснює діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на підставі ліцензії, переоформленої рішенням НКРЕКП №2248 від 01 вересня 2015 року та ці обставини є загальновідомими.

Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню.

За таких обставин, всі платежі за комунальні послуги з газопостачання від населення приймає саме ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» з 01 липня 2015 року, а не відповідач.

Таким чином, ПАТ «Дніпрогаз» розглянув звернення та надав заявнику відповідь з відповідними розясненням, тобто порушення з боку ПАТ «Дніпрогаз» відсутні.

Крім того, судом першої інстанції були задоволені позовні вимоги позивачів в частині зобовязання ПАТ «Дніпрогаз» надати оригіналів договорів між УДППЗ «Укрпошта», ПАТ «Державний ОСОБА_4 України» і ПАТ «Дніпрогаз», проте дані вимоги не передбачені законодавством, а отже суд першої інстанції помилково дійшов висновку про їх задоволення.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про задоволення позову в цій частині.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_2 то колегія суддів вважає за необхідне її залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення.

Оскільки позивачами не доведено, що відповідачем своїми діями спричинено моральну шкоду, то в цій частині судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні цих позовних вимог.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення в частині задоволених позовних вимог були порушені вимоги матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а отже апеляційну скаргу ПАТ «Дніпрогаз» задовольнити, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно залишити без задоволення, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 в задоволеній частині відмовити.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» - задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 червня 2017 року в частині задоволених вимог скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 в цій частині відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

ОСОБА_6