Справа № 733/1600/17 Провадження № 22-ц/795/155/2018 Головуючий у I інстанції - Карапиш Т. В. Доповідач - Страшний М. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Страшного М.М.

суддів - Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

при секретарі - Герасименко Ю.О.

з участю - представника відповідача Гарголя В.Є., представника третьої особи Будлянського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на рішення Ічнянського районного суду від 30 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» та Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог Ічнянська міська рада Чернігівської області, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області та Відділ в Ічнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про скасування державного акту на право колективної власності на землю та припинення права колективної власності КСП «Хлібороб»,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати державний акт на право колективної власності колишнього КСП „Хлібороб", виданий за розпорядженням №61 голови Ічнянської районної державної адміністрації від 01.12.1995 року, припинити право колективної власності на 4155,5 га, зазначені в Державному акті на право колективної власності КСП „Хлібороб", перевести вивільнені 4155,5 га до земель Ічнянської міської ради. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що Головним управлінням Держземагентва у Чернігівській області йому було відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства, оскільки обрана ним земельна ділянка включена до Державного акту на право колективної власності на землю колишнього КСП, який не припинений, що порушує його право на отримання земельної ділянки.

Рішенням Ічнянського районного суду від 30 жовтня 2017 року позов задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Головне управління Держземагентства у Чернігівській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказує, що управління не є юридичною особою, тому не може бути стороною у справі. Вказує, що суд не врахував, що землі колишнього КСП були розпайовані, а ті, що не підлягали паюванню, залишились у спільній власності членів КСП. На думку особи, що подала апеляційну скаргу, державний акт на право колективної власності на землю був виданий відповідно до вимог законодавства, що діяло на момент його видачі. До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено відомостей про припинення прав колективної власності, державний акт є чинним і відсутні законні підстави для припинення права колективної власності. Судом не було з'ясовано, чим саме Управління порушило права позивача, та не є зрозумілим судове рішення в частині переведення земель до земель Ічнянської міської ради.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перебування земельної ділянки у колективній власності та відсутності правового механізму повернення земельної ділянки до державної форми власності, порушує права позивача на отримання земельної ділянки у власність.

Апеляційний суд не може погодитись із зазначеними висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом по справі встановлено, що 21.06.2017 року ОСОБА_4 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га , зазначивши при цьому бажане місце розташування земельної ділянки (а.с.6).

Листом від 25.07.2017 року Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області повідомило ОСОБА_5 про відсутність правових підстав для надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою, оскільки обрана ним земельна ділянка включена до Державного акту на право колективної власності колишнього КСП „Хлібороб" (а.с.9).

З досліджених матеріалів справи та отриманої апеляційним судом інформації встановлено, що паювання сільськогосподарських угідь колишнього КСП „Хлібороб" відбулось; члени КСП „Хлібороб" отримали сертифікати на право на земельну частку (пай); ОСОБА_4 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,81 га взамін сертифікату та передав зазначену земельну ділянку в оренду ПОСП „Хлібороб".

Згідно відповіді відділу в Ічнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06.09.2017 року слідує, що у власність КСП „Хлібороб" було передано 4136,40 га земель, із них сільськогосподарських угідь 3845,10 га, що підлягали паюванню та були розпайовані, та 291,30 га несільськогосподарських угідь, які не підлягали паюванню (а.с.33).

Позивач ОСОБА_4 бажає отримати 2,0 га землі саме із несільськогосподарських угідь, які не підлягали паюванню в КСП „Хлібороб".

Суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо відсутності правового механізму повернення нерозпайованої земельної ділянки до державної форми власності, враховуючи наступне.

Відповідно до Державних актів на право колективної власності на землю, виданих КСП, - землю було передано у колективну власність громадян ( членів КСП та їх пенсіонерів і ін..), згідно Проектів землеустрою щодо роздержавлення земель колективних сільськогосподарських підприємств, які затверджувалися відповідними районними Радами.

При розпаюванні частина земель колективної власності, зокрема сільськогосподарські угіддя, розпайовано і передано у власність громадян, членів КСП та їх пенсіонерів. Земельні ділянки колективної власності під господарськими будівлями та спорудами, садами, полезахисні лісосмуги, ґрунтозахисні насадження, гідротехнічними спорудами, внутрігосподарськими і польовими шляхами, сінокоси, пасовища та інші землі паюванню не підлягали і залишились в колективній власності.

Згідно з частиною першою статті 23 ЗУ «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Тобто, співвласниками не розпайованих земель являлись і є на даний час всі члени КСП та їх правонаступники (спадкоємці), що також закріплено статтею 86 Земельного кодексу.

В Конституції України та в Земельному кодексі України колективна власність на землю відсутня.

Проте положеннями ст. 30 ЗК України передбачено, що при ліквідації сільськогосподарських підприємств несільськогосподарські угіддя, що перебували у їх власності, розподіляються відповідно до установчих документів цих підприємств або за згодою власників земельних часток (паїв).

Отже, право колективної власності здійснюють загальні збори співвласників земельних часток (паїв), членів підприємства, збори уповноважених, або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

Згідно зі статтею 108 Цивільного кодексу України у випадку реорганізації юридичної особи шляхом перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Державний акт на право колективної власності на землю, виданий КСП „Хлібороб" 01.12.1995 року є чинним, оскільки відповідного рішення щодо долі не розпайованої частини землі не прийнято загальними зборами власників земельних часток (паїв) колишнього КСП „Хлібороб" чи зборами уповноважених або створеного ним органу управління, якому передано функції по господарському управлінню колективним майном.

Жодного рішення загальних зборів членів колишнього КСП „Хлібороб", членом якого є і ОСОБА_4, щодо розпорядження землями колективної власності на час розгляду даної справи не прийнято. Скасування Державного акту на право колективної власності на землі буде порушувати права інших співвласників земельних часток (паїв).

Зазначені обставини, які є суттєвими для даної справи, не були належним чином досліджені судом першої інстанції, що призвело до помилкового вирішення спору, а тому, згідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із ухваленням нової постанови про відмову ОСОБА_5 у задоволенні його позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь особи, що подала апеляційну скаргу, належить стягнути 2112 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області задовольнити.

Рішення Ічнянського районного суду від 30 жовтня 2017 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» та Ічнянської районної державної адміністрації Чернігівської області відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області 2112 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання в повному обсязі.

Повний текст складено 19.01.2018

Головуючий:Судді: