Номер провадження: 22-ц/785/1516/18
Номер справи місцевого суду: 496/2783/15-ц
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 24 листопада 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № K3H1AK01955226, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 30707,89 доларів США на термін до 24 листопада 2011 року. Уклавши з позивачем вказаний кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань за даним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та нижчевказаними фізичними особами було укладено договір поруки, укладений з поручителем ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2.

Посилаючись на те, що відповідачі не виконали свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків просить стягнути в солідарному порядку з них вказану заборгованість.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 16 вересня 2015 року клопотання відповідача про зупинення провадження задовольнити, провадження у справі зупинено до прийняття рішення Печерським районним судом м. Києва по справі №757/25935/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» в особі Печерської філії ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання договору поруки припиненим.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30 травня 2016 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2017 року вказаний позов залишено без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_3.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2017 року

позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 23425,91 доларів США, що за курсом 22,53 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24 квітня 2015 року складає 527785,75 гривень за кредитним договором № K3H1AK01955226 від 24 листопада 2006 року та складається: 11712,12 доларів США - заборгованість за кредитом; 1,67 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 11712,12 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3654,00 гривень.

Вважаючи рішення суду незаконним ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2017 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов ПА КБ «ПриваБанк» часково, суд обгрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 24 листопада 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № K3H1AK01955226, за яким останній одержав кредитні кошти у розмірі 30707,89 доларів США на термін до 24 листопада 2011 року.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань, згідно умов кредитного договору.

Станом на 24 квітня 2015 року відповідач не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла заборгованість загальною сумою 52754,45 доларів США, яка складається з - заборгованість кредитом - 11712,12 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 1,67 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 41040,66 доларів США.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 9809,08 доларів США, яка була задоволена рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 вересня 2010 року. Різниця становить - 42945,37 доларів США, яка за курсом 22,53 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24 квітня 2015 року складає 967559,19 гривень.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору й вимог Цивільного Кодексу. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п. 1 та 3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

В порушення вказаних вимог відповідач ОСОБА_2 не виконав умови кредитного договору, гроші не повернув, а тому повинен повернути заборгованість. Суму пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором слід зменшити, так як вона значно перевищує розмір збитків.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання автора апеляційної скарги на неправильне визначення судом суми одержаних кредитних кошів, наявність судового рішення Соломянського районного суду м. Києва від 06 вересня 2010 року, яким стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом, тому банк набув право вимоги погашення заборгованості лише за відсотками та пенею, а не тілом кредиту, внаслідок чого необґрунтовано збільшено в розрахунку розмір суми тіла кредиту, помилкове та необґрунтоване визначення пені в іноземній валюті, неповне з`ясування судом оцінки договору застави рухомого майна, відсутність графіку розподілу сум щомісячних платежів на тіло кредиту та відсотків, відсутність обґрунтованих підстав збільшення тіла кредиту, порушення порядку реалізації заставного майна, як на підстави для скасування оскаржуваного рішення є необгрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 19 січня 2017 року- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький