АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

іменем України

(вступна та резолютивна частини)

29 січня 2018 року

м. Харків

справа №640/16169/17

провадження № 22ц/790/817/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого - Швецової Л.А.,

суддів: Піддубного Р.М., Котелевець А.В.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_3 патрульної поліції м.Харкова

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2017 року (суддя Попрас В.О.)

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 патрульної поліції м.Харкова про відшкодування шкоди, завданої органами влади

у с т а н о в и в:

У жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн., а також стягнути з відповідача 25 000 грн. за злочинну співучасть в пограбуванні майна позивача (земельної ділянки сім соток, паркана вартістю 11118 грн.).

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що 08.06.2017 р. екіпаж патрульної поліції м. Харкова в складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 прибув за викликом ОСОБА_7, який намагався поставити паркан на земельній ділянці, що належить позивачу, за адресою м. Харків вул. Генерала Удовиченко, 200. Цей екіпаж патрульної поліції замість того, що б захистити позивача та його майно, почав відтягувати позивача та говорити, що б позивач та його дружина не перешкоджали захопленню земельної ділянки, в іншому випадку вони будуть затримані, доставлені в Київський відділ поліції та притягнуті до адміністративної відповідальності за статтями 173 і 185 КпАП України. Проте, позивач продовжував стояти та не давав ставити паркан на своїй земельній ділянці. Після чого позивач та його дружина були затримані та доставлені в Київський відділ поліції, де відносно них було складено протоколи за статтями 173,185 КпАП України. Після перебування в якості незаконно затриманих і не законно звинувачених по двом статтям адміністративного кодексу, позивач та його дружина повернулись на свою земельну ділянку, де побачили, що половина земельної ділянки більше їм не належить та відгороджена парканом.

Також зазначав, що в 2015 році ОСОБА_8 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні її земельною ділянкою. Проте, в подальшому залишила законний спосіб вирішити питання користування земельною ділянкою та стала на злочинний шлях, залучивши до злочинного захвату земельної ділянки екіпаж патрульної поліції.

Вважав, що екіпаж патрульної поліції у складі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, порушуючи ст.ст. 364, 365 КК України, стали співучасниками злочину ОСОБА_8, яка захопила земельну ділянку позивача, не дочекавшись рішення суду за її позовом.

Таким чином, позивач вважає що патрульні поліцейські своїми злочинними дії завдали йому матеріальну та моральну шкоду відповідно до статей 1174, 1170, 1167 Цивільного кодексу України.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення районного суду, новим рішенням задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування скарги посилається на те, що судом не враховано жоден довід позивача, проігноровано та не взято до уваги важливий доказ, не враховано, що відповідач порушуючи ст..364, 365 КК України став співучасником злочину з ОСОБА_9, яка захопила земельну ділянку позивача.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно протоколу серія АА №094958 від 08.06.2017 р., складеного заступником командира роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові ОСОБА_6, 08 червня 2017 року об 15:10 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Хвильового, 23-А здійснював образливе чіпляння до громадян, а саме: ОСОБА_10, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, за що відповідальність передбачена ст.173 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 р. провадження у справі №640/9502/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки має місце факт виниклого спору щодо користування земельною ділянкою.

Згідно протоколу серія АА №094955 від 08.06.2017 р., складеного заступником командира роти 2 батальйону 1 УПП у м. Харкові ОСОБА_6, 08 червня 2017 року об 15:20 год. ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Хвильового, 23-А здійснював образливе чіпляння до громадян, а саме: ОСОБА_10, на законну вимогу інспектора Демченка О.П. припинити правопорушення не відреагував та продовжив вчиняти протиправні дії, тобто вчинив злісну непокору вимозі поліцейського, за що відповідальність передбачена ст.185 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31.07.2017 р. провадження у справі №640/9502/17 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки має місце факт виниклого спору щодо користування земельною ділянкою.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоровю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст.30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Про вчинення адміністративного правопорушення згідно ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.175, 185 КУпАП, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.5 ст. 82 ЦПК України, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд першої інстанції оцінивши докази, надані позивачем дійшов обґрунтованого висновку про те, що протоколи про адміністративне правопорушення складені відповідно до вимог ст..ст.254, 255, 256 КУпАП України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження спричиненої відповідачем шкоди.

Внесення відповідної заяви до ЄРДР не перешкоджає позивачу за наявності відповідних доказів звертатися з цивільним позовом в кримінальному провадженні.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що рішення ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення оцінив докази з урахуванням вимог ст.ст.58, 59 ЦПК України в редакції кодексу 2004 року про їх належність та допустимість.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді апелянт не надав доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, у відповідності до вимог ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 1 лютого 2018 року.

Головуючий Л.А.Швецова

судді А.В.Котелевець

ОСОБА_11