АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/29/18 Головуючий у першій інстанції Дорошинська В.Е.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Бугрика В.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу № 766/12845/16ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2017 року, ухвалене під головуванням судді Дорошинської В.Е., у справі за позовом приватної фірми «Капітал-сервіс», приватного підприємства «Фірми Євро - авто», спільного українсько-чеського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО» до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк», ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи, що не заявляють самостійних вимог, щодо предмета спору - Національний банк України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 13.02.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, зареєстрованим за номером 211; визнати недійсним договір відступлення права вимоги від 13.02.2015 року, укладений між публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною зареєстрованим за номером 212; скасувати наступні рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни: рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер - 19348894 від 14.02.2015 року; рішення про внесеннч змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер: 19350067 від 14.02.2015 року; рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер - 19349555 від 14.02.2015 року; рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер - 19350361 від 14.02.2015 року; відшкодувати судові витрати.

На обґрунтування вимог позивачі зазначали, що 19.04.2013 року між ПАТ "Златобанк" та приватною фірмою «Капітал Сервіс» було укладено кредитний договір №111/1/13 -КL з максимальним лімітом кредиту 1500000,00 доларів США з кінцевою датою повернення не пізніше 17.04.2015 року включно, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом. Договором про внесення змін №5 від 30.07.2014 року ліміт кредитної лінії було збільшено до 1594000,00 доларів США.

В цей же день, 19.04.2013 року між ПАТ "Златобанк" та ПП «Фірма Євро - Авто» було укладено кредитний договір №109/1/13-КL з максимальним лімітом кредиту 476865.00 доларів США з кінцевою датою повернення не пізніше 17.04.2015 року включно, зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом. Договором про внесення змін №4 від 30.07.2014 року ліміт кредитної лінії було збільшено до 506865.00 доларів США.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за цими договорами ПАТ "Златобанк" 15.07.2013 року та 18.07.2013 року були укладені окремі договори іпотеки з ПФ «Капітал - Сервіс» та спільним українсько - чеським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО». За умовами вказаних договорів іпотеки, іпотекодержатель (ПАТ "Златобанк") має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предметів іпотеки.

11.03.2014 року ПАТ «Златобанк» повідомив ПФ «Капітал - Сервіс» та ПП Фірма «Євро - Авто» про укладення ним з Національним банком України договору застави майнових прав №12/ЗМП від 05.03.2014 року, відповідно до якого майнові права за кредитними договорами №109/1/13-КL від 19.04.2013 року та № 111/1/13- КL від 19.04.2013 року були передані в заставу НБУ в якості забезпечення належного виконання Банком вимог НБУ, що випливають з кредитного договору №12 від 05.04.2014 року.

13 лютого 2015 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким банк частково відступив відповідачу ОСОБА_3 право вимоги за кредитним договором №111/1/13-КL від 19.04.2013 року на суму 1503 406, 17 доларів США.

13 лютого 2015 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5 було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким банк частково відступив останньому право вимоги за кредитним договором № 109/1/13-КL на суму 493739,99 доларів США.

За умовами цих договорів до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як нових кредиторів перейшли права, обов'язки, ризики та винагорода ПАТ «Златобанк», як первісного кредитора, а також права іпотекодержателів за договорами іпотеки від 15.07.2013 року, від 18.07.2013 року.

Незважаючи на те, що за договорами про відступлення права вимоги від 13.02.2015 року було здійснено лише часткове відступлення права вимоги, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., як державним реєстратором, було замінено іпотекодержателя за договорами іпотеки, шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних рішень.

Позивачі вважають, що договори відступлення права вимоги фактично є договорами факторингу, а тому ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як фізичні особи, не можуть бути учасниками таких договорів, оскільки не є особами, що можуть надавати фінансові послуги. Крім того, спірними договорами порушуються права та інтереси Національного банку України, як заставодержателя майнових прав по кредитним договорам, який не надав згоди на розпорядження предметом договорів іпотеки.

Посилаючись на викладені обставини, позивачі просили суд задовольнити їх позовні вимоги.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20 липня 2017 року з урахуванням ухвали про внесення виправлень від 27.07.2017 року позовні вимоги задоволені.

Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 13.02.2015 року укладений між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований за номером 211.

Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 13.02.2015 року, укладений між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріавльного округу Сазоновою О.М., зареєстрований за номером 212.

Скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 19348894 від 14.02.2015 року; про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 19350067 від 14.02.2015 року; про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 19349555 від 14.02.2015 року; внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 19350361 від 14.02.2015 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що оспорюванні договори були укладені відповідно до положень статей 512 - 517 ЦК України, які не містять спеціальних застережень щодо можливості відступлення прав вимоги виключно на користь осіб, які є професійними учасниками ринку фінансових послуг.

Відповідно до підпункту 8 п.1 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України в редакції Закону №2147- VIII від 03.102017 року до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюванні правочини фактично є договорами факторингу, та оскільки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, як фізичні особи не мають права надавати фінансові послуги в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», суд дійшов висновку про наявність підстав, визначених ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України для визнання вказаних договорів відступлення права вимоги недійсними.

Такі висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та закону.

Судом встановлено, що 19.04.2013 року між ПАТ «Златобанк та приватною фірмою «Капітал Сервіс» було укладено кредитний договір №111/1/13 -КL, відповідно до якого з урахуванням договору про внесення змін №5 від 30.07.2014 року, банк надав ПФ «Капітал - Сервіс» кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 1594000,00 ( один мільйон п'ятсот дев'яносто чотири тисячі) доларів США 00 центів з кінцевою датою повернення не пізніше 17.04.2015 року включно та сплатою 14,5% річних за користування кредитом (а.с.9-14).

В цей же день, 19.04.2013 року між ПАТ «Златобанк» та ПП «Фірма Євро - Авто» було укладено кредитний договір №109/1/13-КL, за умовами якого з урахуванням змін, внесених договором №4 від 30.07.2014 року, банк надав ПП «Фірма Євро - Авто» кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 506865.00 (п'ятсот шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять) доларів США 00 центів (а.с.15-20).

Зазначені кредитні договори забезпеченні договорами іпотеки, а саме: від 15.07.2013 року із змінами внесеними до нього від 27.08.2014 року, укладеними між ПАТ «Златобанк» та ПФ «Капітал - Сервіс»; та від 18.07.2013 року із змінами внесеними до нього від 22.08.2014 року, укладеними між ПАТ «Златобанк» та спільним українсько - чеським підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕВКО»(а.с.21-37).

Умовами договорів іпотеки передбачено право іпотекодержателя (ПАТ Златобанк») звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, шляхом продажу предметів іпотеки будь - якій особі - покупцеві.

08.04.2014 року між Національним банком України ( заставодержатель) та ПАТ «Златобанк» (заставодавець) було укладено договір застави майнових прав №12/ЗМП, відповідно до якого майнові права за кредитними договорами №109/1/13-КL від 19.04.2013 року та № 111/1/13- КL від 19.04.2013 року були передані в заставу НБУ в якості забезпечення належного виконання ПАТ "Златобанк" вимог НБУ, що випливають з кредитного договору №12 від 05.04.2014 року.

Відповідно до пункту 3.4.2 договору застави №34/ЗМП Заставодавець (ПАТ «Златобанк») зобов'язаний не відчужувати майнові права в будь - який спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди Заставодержателя (НБУ).

13 лютого 2015 року між ПАТ «Златобанк» (первісний кредитор) та ОСОБА_5 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор, відступає новому кредитору належне йому право вимоги за кредитним договором №109/1/13- КL від 19.04.2013 року, в частині повернення боржником кредитних коштів в розмірі 493 739.99 доларів США.

Відповідно до п.2.1 укладеного договору, новий кредитор зобов'язався перерахувати в день укладення цього договору відшкодування відступлення права вимоги за кредитним договором на рахунок в АТ «Златобанк» в сумі 493 739,99 доларів США.

У зв'язку з укладенням цього договору первісним кредитором здійснюється на користь нового кредитора відступлення частини прав за договорами, що забезпечують зобов'язання за кредитним договором, а саме: договором іпотеки від 18.07.2013 року разом із договором про внесення змін від 22.08.2014 року, укладених між банком та спільним українсько - чеським підприємством «ВЕВСО» у формі ТОВ; та договором іпотеки від 15.07.2013 року разом із договором про внесення змін від 27.08.2014 року, укладених між банком та ПФ «Капітал - Сервіс».

13 лютого 2015 року між ПАТ «Златобанк»(первісний кредитор) та ОСОБА_3 ( новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає новому кредитору належне йому право вимоги за кредитним договором № 111/1/13-КL від 19.04.2013 року в частині права вимагати від боржника повернення суми кредитних коштів в розмірі 1 503406,17 доларів США.

Відповідно до п.2.1 укладеного договору, новий кредитор зобов'язався перерахувати в день укладення цього договору відшкодування відступлення права вимоги за кредитним договором на рахунок в АТ «Златобанк» в сумі 1503 406.17 доларів США.

У зв'язку з укладенням цього договору, первісним кредитором здійснюється на користь нового кредитора відступлення частини прав за договорами, що забезпечують виконання за кредитним договором, а саме: договором іпотеки від 18.07.2013 року №2026 (разом із договором про внесення змін від 22.08.2013 року №2227), укладеним між ПАТ «Златобанк» та спільним українсько - чеським підприємством «ВЕВСО» у формі ТОВ; договором іпотеки від 15.07.2013 року, разом з договором про внесення змін від 27.08.2014 року, укладеного між ПАТ «Златобанк» та приватною фірмою «Капітал - Сервіс».

Отже, внаслідок укладення зазначених договорів від 13 лютого 2015 року, відповідачі - ОСОБА_3, ОСОБА_5 набули статусу кредитора стосовно приватної фірми «Капітал Сервіс» та ПП «Фірма Євро - Авто» щодо відступлених їм ПАТ "Златобанк" частини вимог по кредитним договорам, укладених в іноземній валюті - доларах США.

Однак згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, кредитодавцем за кредитним договором може бути банк або інша фінансова установа, а щодо надання фінансових послуг в іноземній валюті ще й за наявності відповідної ліцензії Національного банку України.

Національний банк України в електронному повідомленні від 13.05.2015 року №20-02012/32318 на лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» підтвердив, що згоди на відчуження заставленого майна, шляхом уступки прав вимоги за вказаними кредитними договорами він не надавав.

Також слід зазначити, що під час апеляційного розгляду справи із письмових пояснень представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Музичук Л.В. та пояснень представника АТ «Златобанк» Демченко О.В., було встановлено, що розрахунки по укладеним договорам проводилися шляхом перерахування коштів з депозитних рахунків відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відкритих у ПАТ «Златобанк» шляхом безготівкових переказів. Отже розрахунки були проведенні за рахунок активів ПАТ «Златобанк» без надходження ліквідних коштів, тобто були проведенні операції з фінансовими активами.

Стосовно суб'єктного складу таких правовідносин у ч.3 ст.1079 ЦК України зазначено, що фактором (як і кредитодавцем у кредитному договорі згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України) може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові операції.

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь - який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.2 ст.16, ч.1 ст.215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч.ч.1-3,5,6 ст.203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

За наведених обставин, враховуючи, що новий кредитор повинен мати статус банку або іншої фінансової установи, яка відповідно до закону має право виступати кредитодавцем за кредитним договором, та здійснювати фінансові операції, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не є такими особами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог і вважає, що суд правильно відновив порушені права позивачів у обраний ними спосіб, який не суперечить закону.

На спростування встановлених фактичних обставин справи, апелянтом не надано жодного належного та допустимого доказу.

Отже, доводи апеляційної скарги, як такі, що не спростовують висновків суду та не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленного в справі судового рішення, підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та відмови у задоволенні позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.07.2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.В. Бугрик

Г.В. Семиженко

Повний текст судового рішення виготовлений 30 січня 2018 року.