У х в а л а

про залишення без руху

"24" січня 2018 р. м.Львів

Франківський районний суд м.Львова

у складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», про зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та встановлення факту заподіяння моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», про зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та встановлення факту заподіяння моральної шкоди.

В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про залишення позову без руху до сплати позивачем судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку позивача який заперечив проти заявленого клопотання, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 1%ціни позову ,але не менше 0,4 розміру мінімальної зарплати, за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується 0,4 розміру мінімальної зарплати. У відповідності до ст.6 Закону України» Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру.

Разом з тим, у відповідності до ст.5 Закону України» Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звернувся з позовом, в якому просить: змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 по п.4 ст. 30 КЗпП України за прогули без поважних причин невірною; змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1, вказавши формулювання звільнення за власним бажанням ст.38 КЗпП і зобовязати відповідача належним чином оформити цей запис у трудовій книжці; зобовязати відповідача обчислити та виплатити позивачу середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 21.12.2016 року по день фактичного розрахунку; встановити факт заподіяння відповідачем моральної шкоди позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, зокрема, відсутні докази оплати судового збору .Підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, передбачені ст.5 Закону України» Про судовий збір» в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму ВСУ №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» , якщо порушення правил ст..119 ЦПК України виявлено при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду, або настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.) (далі ЦПК України від 03.10.2017р.), суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

За наведених обставин, суд вважає, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст..ст. 177, 257 ЦПК України, суд,-

У х в а л и в

Позовну заяву ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівелектротранс», про зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та встановлення факту заподіяння моральної шкоди- залишити без руху, надавши термін протягом 5днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

У випадку невиконання вимог суду у зазначений термін настають наслідки, передбачені п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Суддя Ванівський Ю.М.