КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/990/2018 Доповідач у ІІ інстанції Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Ігнатченко Н.В.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Публічного акціонерного товариства «КристалБанк» про визнання договору факторингу недійсним,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Райффайзен

Банк Аваль», ПАТ «КристалБанк» про визнання договору факторингу недійсним.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що суд першої інстанції припустився помилки щодо предмету позовної заяви, оскільки суд зазначив, що предмет іпотеки нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не знаходиться на території Печерського району м. Києва, тоді як позивач не оскаржує право власності на нерухоме майно, а уточнює питання вартості реалізованої нерухомості.

Також, судом першої інстанції було помилково застосована виключна підсудність у відповідності до ст.30 ЦПК України, оскільки жодна з вимог, зазначених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року, щодо позовів, що виникають з приводу нерухомого майна не міститься у позовній заяві позивача.

Крім цього, на виконання п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, Печерський районний суд м. Києва, повинен був направити справу до Краматорського міського суду Донецької області, однак послався на відсутність в нього інформації щодо місцезнаходження Гірницького районного суду м. Макіївка повноваження якого у відповідності до Розпорядження №2710/38-14 від 02 вересня 2014 року були передані Краматорському міському суду Донецької області.

Просив скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив із того, що договір факторингу включає кредитний договір, договір поруки та договір іпотеки. Предмет іпотеки нерухоме майно, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що територіально не знаходиться на території Печерського району м. Києва.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України, позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З матеріалів справи вбачається, що у своїй позовній заяві ОСОБА_2 просив суд, визнати недійсним договір факторингу від 24 травня 2017 року в частині відступлення права вимоги за кредитним договором №К-Д 012/02-40/865/1 від 18 квітня 2008 року, щодо ОСОБА_2, укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КристабБанк».

Юридичною адресою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є м. Київ, вул. Лєскова, 9, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

Юридичною адресою ПАТ «КристалБанк» є м. Київ, Кудрявський узвіз, 2, що територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Відповідно до ч.15 ст.28 ЦПК України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, предявляються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

ОСОБА_2 скористався своїм правом для звернення до Печерського районного суду м. Києва для захисту порушеного права.

Вищезазначене суд першої інстанції до уваги не прийняв та прийшов до передчасного висновку про повернення позовної заяви особі позивачу.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та не узгоджуються з вимогами цивільно-процесуального законодавства, у звязку з чим, ухвала суду підлягає скасування з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,379,381,382, 389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

Н.В. Ігнатченко