РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2018 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

встановив:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В обґрунтування позову вказала, що 08.11.2013 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, за спільні кошти ними набуто спірне майно - автомобіль НОМЕР_1, який зареєстровано на відповідача та перебуває в його користуванні. Між ними не досягнуто згоди про поділ майна, набутого ними під час шлюбу. В даному випадку будь-яку фінансову підтримку ОСОБА_3 не здійснює, спільна малолітня дитина ним матеріально не утримується, також він не займається її вихованням. Вона вважає за доцільне поділити їх майно наступним чином: виділити їй компенсацію 2/3 частки автомобіля шляхом попереднього внесення відповідачем відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, а автомобіль після виконання вказаних вимог залишити у користуванні відповідача. Тому позивач просить позов задоволити та поділити майно подружжя, виділивши їй грошову компенсацію 2/3 частини вартості вказаного автомобіля, шляхом попереднього внесення ОСОБА_3 відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Ухвалою суду від 24.10.2017 року розєднано провадження в справі №686/20646/17, виділено в самостійне провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 27.10.2017 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову, заборонено відчуження автомобіля НОМЕР_1, який зареєстрованого за ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що за період шлюбу в 2014 році вони придбали автомобіль марки «Фольксваген» за 15тис. доларів США, більшу частину коштів на придбання автомобіля дали її батьки - 10тис. доларів США., а тому з врахуванням того, що з нею проживає дитина просила позовні вимоги задоволити. Щодо автомобіля, який відповідачу подарував його батько і який він продав, то отриманні від продажу кошти він відав своїй матері.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що відповідач визнає позов частково, не заперечує, що це спільне майно подружжя, однак його частка значно збільшилась на суму вартості автомобіля Ауді, який був подарований йому його батьком, та який він продав, а кошти від продажу в сумі 46800грн. вклав у придбання автомобіля марки «Фольксваген». Тому він погоджується сплатити компенсацію, а саме 1/2 від вартості автомобіля, визначеної експертом 166000,84грн. з відрахуванням від вказаної суми його особистих коштів в сумі 46200грн.. При цьому зазначив, що відповідач не має можливості внести суму компенсації на депозитний рахунок суду, оскільки отримує мінімальну заробітну плату.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 08.11.2013 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №2194, розірвано. Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час шлюбу 05.08.2014 року сторонами було придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3.

Згідно листа Територіального сервісного центру №6841 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВС України №31/22/1/1-П-16за від 04.10.2018 року власником даного автомобіля є ОСОБА_3, свідоцтво серії СХХ 299193 дата видачі 07.08.2014 року. Документи, які були підставою для реєстрації/перереєстрації/зняття з обліку вказаного транспортного засобу, зокрема довідка рахунок від 05.08.2014 року серії ВІА513145, покупець ОСОБА_3, знищені згідно акту про відбирання та знищення документів територіального сервісного центру МВС в Хмельницькій області №6841.

Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №1983/18-26 від 12.07.2018 року, ринкова вартість автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF 1.5і 4dr 5МТ, реєстраційний номер: ВХ 0087 ВО, ідентифікаційний номер (VІN) WVWZZZ1KZ8W211534, 2008 року виготовлення на дату оцінки становить 166000,84 грн..

Вказані обставини підтверджуються: рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2018 року; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ 299193 від 07.08.2014 року; листом Територіального сервісного центру №6841 Регіонального сервісного центру в Хмельницькій області МВС України №31/22/1/1-П-16за від 04.10.2018 року; висновком судової автотоварознавчої експертизи №1983/18-26 від 12.07.2018 року.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

З роз'яснень, даних Пленумом Верховного Суду у пунктах 23, 24 своєї постанови від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Відтак, положеннями ст. 60 СК України визначено презумпцію, відповідно до якої, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1 та 3 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 СК України).

Крім того, відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із частиною п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Отже, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої, п'ятої статті 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представником відповідача ОСОБА_3 на підтвердження його заперечень проти позовних вимог та доводів, що автомобіль Фольксваген було придбано ним частково за особисті кошти в сумі 46200грн., отриманні від продажу автомобіля «Ауді», який був подарований йому його батьком, суду надано наступні докази:

- договір дарування від 08.04.2013 року автомобіля «AUDІ 80», реєстраційний номер НОМЕР_4, згідно якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_3 прийняв у дар автомобіль марки «AUDІ 80», реєстраційний номер НОМЕР_4;

- довіреність від 28.07.2014 року, згідно якої ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_6, ОСОБА_7 бути його представниками з питань експлуатації та розпорядження належним йому автомобіля марки «AUDІ 80», реєстраційний номер НОМЕР_4;

- розписку ОСОБА_3 від 28.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 46200 грн., що еквівалентно 3850 доларів США станом на 28.07.2014р.. Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 підтвердив те, що 28.07.2014 року він придбав у ОСОБА_3 автомобіль марки «Ауді» за 3850 доларів США., про що останній написав розписку. Автомобіль переоформив на себе в грудні 2017 року на підставі договору купівлі-продажу.

Однак, відповідачем та його представником не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що кошти отримані від ОСОБА_6 за продаж автомобіля «Ауді» в сумі 3850 доларів США, ним були вкладені в придбання автомобіля VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3. Оскільки, вищезазначені докази вказаних обставин не доводять.

Не надано суду сторонами і належних та допустимих доказів на підтвердження того, за яку суму коштів було придбано автомобіль VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Позивачем в свою чергу не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на придбання спірного автомобіля були надані кошти її батьками в сумі 10000 доларів США.

Також не підтвердженні належними та допустимими доказами доводи позивача про наявність підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя. Так, з наявних в матеріалах справи виписок ПАТ КБ "Приватбанк" по рахунках відповідача вбачається перерахування ним коштів на картку позивачки. Крім того, позивач у разі недостатності коштів для забезпечення фізичного, духовного розвитку дитини та її лікування, що їй перераховує відповідач, не позбавлена права звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів.

Оскільки, сторони не погодили порядок поділу спірного майна, а частки в даному об'єкті права спільної сумісної власності подружжя є рівними та не можуть бути визнані незначними, відповідач ОСОБА_3 не вчинив передбачених частиною п'ятою статті 71 СК України дій щодо попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, його представник в судовому засіданні пояснив, що відповідач отримує мінімальну заробітну плату та не взмозі внести таку суму на депозитний рахунок суду, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за кожним з них по 1/2 частині у праві власності на автомобіль марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, без їх реального поділу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, слід задоволити частково та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3; залишити іншу 1/2 частини автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 у власності ОСОБА_3. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, слід стягнути судовий збір в розмірі 929,98 грн. (265500/100=2655;83000/2655=31,26;2655+320=2975; 2975/100х31,26=929,98).

Судові витрати за проведення експертизи в сумі 1716грн. розподілу не підлягають, враховуючи, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення компенсації вартості 1/2 частини майна судом відмовлено.

Керуючись ст.ст.57,60,61,69,70,71 СК України, ст.ст.322,323,370 ЦК України, ст.ст. 2,12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючої: 29000, м.Хмельницький, вул. Водопровідна, 75/1-а, кв.75) право власності на 1/2 частину спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Залишити іншу 1/2 частини автомобіля марки VOLKSWAGEN GOLF, 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3 у власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6, проживаючого: 29000, АДРЕСА_1).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_6, проживаючого: 29000, АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5, проживаючої: 29000, м.Хмельницький, вул. Водопровідна, 75/1-а, кв.75) 929,98 грн. судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду 29.10.2018 року.

Суддя: