Справа № 747/20/18
Провадження № 2/747/42/18
РІШЕННЯ

іменем України

30.01.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради, треті особи - відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, Талалаївська РДА, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб на стороні відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя його батько ОСОБА_2 працював у сільському господарстві та отримав право на земельну частку (пай) на території Красноколядинської сільської ради та на його ім'я було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 200 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після смерті батька відкрилась спадщина за законом, в тому числі і на земельну частку (пай). Позивач є спадкоємцем за законом, і прийняв спадщину - вступив в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем. Після смерті батька позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку.

Тому позивач ОСОБА_1 просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Представники відповідача та третіх осіб в підготовче судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем - Красноколядинським старостинським округом Талалаївської селищної ради - позову ОСОБА_1, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.10.2002 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, в графі «Батько» зазначено ОСОБА_2 (а.с.7). Згідно довідки Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 22 від 11.01.2018 року ОСОБА_2 до дня смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1. (а.с.8). Згідно довідки Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради № 23 від 11.01.2018 року ОСОБА_1 поховав свого батька, після його смерті здійснював догляд за будинком, обробляв земельну ділянку (а.с.9).

Факт наявності у спадкодавця спадкового майна підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 12.10.1999 року, згідно з яким ОСОБА_2 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «Красноколядинське» розміром 5,4 в умовних кадастрових гектарах (а.с.11).

Листом державного нотаріуса Талалаївської районної ДНК від 03.09.2015 року ОСОБА_1 повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу - сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.14). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 09 липня 2016 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_2 вважати недійсним (а.с.15).

Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 25.07.2016 року вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії НОМЕР_1, що належала ОСОБА_2 станом на 21.10.2002 року становила 43 731, 31 грн. (а.с.12).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Розглядаючи вимогу позивача про встановлення факту прийняття спадщини, суд виходить з наступного.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер у 2000 році, тобто під час дії ЦК УРСР, положення якого необхідно застосовувати до даних правовідносин. Статтею 549 УК УРСР передбачено визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. У п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року, йдеться про те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянуто судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

В судовому засіданні встановлено і матеріалами справи підтверджується той факт, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 поховав його та фактично вступив в управління спадковим майном, встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як надасть йому можливість оформити спадщину у передбаченому законом порядку після смерті батька, іншим шляхом це встановити неможливо, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2

Розглядаючи позовну вимогу про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 помер у 2000 році, тобто до вступу в дію Цивільного кодексу України. Поскільки в судовому засіданні встановлено, що хоча спадкодавець і померла в 2000 році, тобто спадщина після його смерті відкрилась до набрання чинності ЦК України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» - член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 ст. 549 ЦК У PCP (1963 року), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною 1 ст. 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно 529 ЦК УРСР (1963 року) позивач є спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом.

Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності.

Так як спадкодавець ОСОБА_2 за життя набув право на земельну частку (пай), дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом ОСОБА_1, то до позивача, як спадкоємця, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай), яка належала спадкодавцю за життя згідно сертифікату серії НОМЕР_1. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набув право на земельну частку (пай), дане право було ним оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача ОСОБА_1 переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 76-81, 141, 200, 206, 211, 247, 264-265, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради, треті особи - відділ у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області, Талалаївська РДА, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с. Красний Колядин Талалаївського району Чернігівської області, спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті батька ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженцем с. Красний Колядин Талалаївського району Чернігівської області, право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії НОМЕР_1 від 12 жовтня 1999 року на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з дня отримання сторонами копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко