Справа № 465/6565/17 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/7268/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю: прокурора Панькевича Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на рішення Франківського районного суду м.Львова від 15 листопада 2017 року у справі за заявою Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку громадянина ОСОБА_2 без його усвідомленої згоди,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням заяву залишено без задоволення. Відмовлено в госпіталізації ОСОБА_2.

Рішення суду оскаржив Комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в особі в.о. головного лікаря ОСОБА_3, в.о. зав.3-ім відділенням ОСОБА_4 та лікаря ОСОБА_5. В апеляційній скарзі зазначають, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви, суд виходив з того, що ОСОБА_2 в судовому засіданні поводив себе адекватно, не проявляв агресії, усвідомлював значення своїх дій, надавав логічні відповіді на поставлені судом питання, однак такі твердження суду є неаргументованими, оскільки не можуть спростувати комісійний висновок лікарів психіатрів КЗ ЛОР ЛОКПЛ та лікаря-психіатра ЕМД. Інших лікарів психіатрів, які брали участь у обстеженні ОСОБА_2 суд не залучив до участі у справі, а тому висновок суду , що ОСОБА_2 не створює загрози для оточуючих та реально спроможний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіялність є необгрунтованим. Просять рішення суду першої інстанції скасувати , а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора Панькевича Р.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Згідно приписів статті 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров»я, медичну допомогу та медичне страхування.

Охорона здоров»я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров»я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Відповідно до статті 3 Закону Укрїни «Про психіатричну допомогу» (далі Закону) кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбаченому цим Законом та іншими законами України.

Статтею 4 Закону зазначено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Матеріалами справи встановлено, що представник КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» звернувся в суд із заявою про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою АДРЕСА_1, який був доставлений у приймальне відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ 13.01.2017 року о 21 год.15 хв. за скеруванням лікаря-психіатра станції ЕМД ОСОБА_8

Згідно висновку лікарів-психіатрів, які провели огляд ОСОБА_2, останній потребує госпіталізації у психіатричний заклад для обстеження та лікування у зв»язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, що проявляється у вчиненні дій та його реальних намірах вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе самого. Окрім цього, ОСОБА_2 неспроможний самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність.

ОСОБА_2 госпіталізований у третє клінічне відділення, де категорично відмовився від стаціонарного обстеження та лікування в умовах КЗ ЛОР ЛОКПЛ.

14.11.2017 року в 11 год.00 хв. ОСОБА_2 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів третього відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ в кількості шести лікарів, які прийшли висновку, що лікування ОСОБА_2 можливе лише в умовах психіатричного закладу.

У матеріалах справи наявна копія звернення (прохання) матері хворого ОСОБА_9 про погіршення стану здоров»я її сина ОСОБА_2 та прохання госпіталізувати його для лікування у стаціонарному відділенні КЗ ЛОР ЛОКПЛ (а.с.17).

Згідно комісійного висновку лікарів-психіатрів третього відділення КЗ ЛОР ЛОКПЛ від 14 листопада 2017 року про госпіталізацію у психіатричний стаціонар у примусовому порядку встановлено, що ОСОБА_2 страждає на параноїдну шизофренію. F 20.0.

Діагноз за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду.

Даний тяжкий розлад психічної діяльності позбавляє ОСОБА_2 здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку внаслідок чого хворий вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, які забезпечують його життєдіяльність.

Відмовляючи у задоволенні заяви про примусову госпіталізацію без усвідомленої згоди, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 у судовому засіданні поводив себе адекватно, не проявляв агресії, на думку суду, усвідомлював значення своїх дій, давав послідовні логічні відповіді на питання, а відтак суд прийшов висновку, що ОСОБА_2 не створює загрози для оточуючих, реально може забезпечувати свою спроможність задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що доводи апеляційної скарги є підставними.

В судовому засіданні першої інстанції мати хворого ОСОБА_9 та прокурор підтримали заяву КЗ ЛОР « Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Суд не врахував, що висновок лікарів-психіатрів від 14.11.2017 року № 1809/01-43 є комісійним, даний лікарями-психіатрами які є професіоналами у даній галузі медицини, проводили обстеження встановленими у даній галузі методами та всі троє лікарів прийшли до однозначного висновку про необхідність госпіталізації хворого ОСОБА_2, що є в інтересах самого ОСОБА_2 та безпеки його родини.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особу, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до ч.1 п.п.3,4 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3, 4, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2017 року скасувати.

Постановити нове рішення.

Заяву Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричної лікарні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 без його усвідомленої згоди задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 без його усвідомленої згоди до Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку визначеному ст.389 ЦПК України..

Повний текст постанови складено 23 січня 2018 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

Т.І.Приколота

З оригіналом вірно

Постанова набрала законної сили:

Суддя: Ю.Р.Мікуш

Дата оформлення копії:

Помічник судді: М.В.Кобилецька