Справа № 336/6179/17
Провадження № 2/336/382/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 січня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Марко Я.Р., при секретарі Палубінській К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем вони проживали в цивільному шлюбі на протязі 2,5 років. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач не приділяє уваги вихованню та лікуванню дитини, поводився з дитиною дуже жорстоко.

За твердженнями позивача, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою дитину. Відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, лікування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Добровільно виділяти кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сімї не цікавиться.

Як зазначає позивач, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_3 хворіє на цукровий діабет 1-го типу, основною діагностичною ознакою якого є хронічна гіперглікемія підвищення рівня цукру в крові, поліурія, як наслідок цього спрага, втрата ваги, надмірний або знижений апетит, сильне загальне стомлення організму, болю в животі, при тривалому прояві хвороби і відсутності діагностики захворювання починається отруєння організму продуктами розпаду жирів часто проявляється у вигляді запаху ацетону від шкіри , з рота.

Дитині необхідна інсулінотерапія. Лікування інсуліном здійснюється з метою максимально можливої компенсації порушень вуглеводного обміну, запобігання гіперглікемії і профілактики ускладнень цукрового діабету. Введення інсуліну життєво необхідно особам з діабетом 1-го типу.

Такий рівень життя для дитини позивач не зможе забезпечити, тому вважає, що відповідач, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти у розмірі 2 000, 00 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву за змістом якої просила справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі, відзиву або будь-яких заяв до суду не подавав, а тому на підставі статей 280 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача.

За таких обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Суд наголошує на тій обставині, що обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов'язків і передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до статей 180, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 10.01.2012 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, серія І-ЖС № 190471, актовий запис № 27 від 10.01.2012 року (а.с.4).

Дитина мешкає з позивачем, що не спростовано відповідачем.

Як вбачається з копії виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.5-6) дитина ОСОБА_3 має діагноз цукровий діабет 1-го типу.

За твердженням позивача, що не спростовано відповідачем, дитина знаходиться на її матеріальному утриманні.

Позивач просить суд стягнути на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 2 000, 00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, на користь інших осіб він аліментів не сплачує.

Доказів на спростування цих висновків суду не надано.

Виходячи з інтересів неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, з метою її матеріального утримання, необхідно прийняти рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, на користь особи з якою проживає дитина, - на користь матері, позивача по справі.

Згідно з частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України, частиною 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини пред'явлено 01.11.2017 року (а.с.1).

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліментів, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 01.11.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись статтями 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 4, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, рік народження не відомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ур. м. Запоріжжя, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви 01.11.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2, рік народження не відомо, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. (сімсот чотири гривні 40 копійок) в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Я.Р.Марко