Справа № 2-532/11
Провадження № 6/161/66/18
У Х В А Л А

25 січня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку подання Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

24.01.2018 року головний державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 на обґрунтування вказавши, що на виконанні у Другому відділі міста ОСОБА_1 ДВС ГТУЮ у Волинській області перебувають виконавчі провадження №50590261, №50590356, №50590630, №50590786, №50590862, №55544020 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 280442,91грн. боргу згідно рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, рішення Луцького міськрайонного суду №2-532/2011-250980,03 грн. боргу, рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, №2-6085/2011 -200 грн., Луцьким міськрайонним судом №2-4433/09 -12933,54 долари США та 1025, 88 грн. судового збору, виконавчого листа Луцького міськрайонного суду № 2-4817/08 від 16.10.2009 року про стягнення боргу на суму -47481,26 грн. та 504, 81 грн. судового збору, в тому числі виконавчий напис нотаріуса №10300 на суму 51325,76 долари США. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно боржника.Боржником добровільно рішення суду не виконується, остання кошти банку не повертає. На неодноразові виклики не зявляється та на вимогу державного виконавця погасити заборгованість не реагує. Просить суд, з метою забезпечення виконання рішень суду, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Другому ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області знаходяться виконавчі провадження №50590261, №50590356, №50590630, №50590786, №50590862, №55544020 на підставі яких було видано виконавчі листи Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська №2-6085/2011 від 31.05.2012 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості по кредитному договору в сумі 280442,91 грн. ( а.с.47) виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №2-532/2011 виданий 29.07.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 250980,03 грн. заборгованості ( а.с.50), виконавчий лист Жовтневого районного суду м.Дніпропетровськ №2-6085/2011 від 31.05.2012 року на суму боргу у розмірі 200 грн. (а.с. 53), виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №2-4433/09 від 16.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 12933,54 долари США та 1025,88 грн. судового збору (а.с. 56), виконавчий лист Луцького міськрайонного суду №2-4817/08 виданий 16.10.2009 року про стягнення боргу на суму 47481,26 грн. та 504,81 грн. судового збору (а.с. 59). Окрім того, виконавчий напис нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 №10300 виданий 26.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» 51325,76 долари США. (а.с.63).

24.03.2016року, 24.03.2016 року, 24.03.2016 року, 24.03.2016 року та 16.01.2018 року державним виконавцем Другого ВДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області згідно вищевказаних виконавчих листів відкрито виконавчі провадження за №50590261, №50590356, №50590630, №50590786, №50590862, №55544020. (а.с.48,51,54,57,60).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) в редакції, яка діяла на час відкриття виконавчих проваджень, державний виконавець після відкриття виконавчого провадження по виконавчому документу, який зобов'язує боржника вчинити певні дії, встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати 7 днів.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу та боржникові (ч.5 ст. 25 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 27 вказаного Закону у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У матеріалах справи відсутні дані, які підтверджують отримання ОСОБА_2 вищевказаних постанов про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, в матеріалах подання відсутні також дані про направлення ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження №55544020, щодо стягнення з ОСОБА_2 в користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у сумі 1320611,80 грн.

Крім того, державним виконавцем до матеріалів справи не долучено жодного акту виходу за місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 для вчинення виконавчих дій по виконанню наказу про примусове виконання рішень суду.

З матеріалів подання, вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

Зокрема, з відомостей про обєкт нерухомого майна вбачається, що 10.02.2009 року було накладено арешт на житловий будинок по вул. Стрийська, 302 в місті Львів. Номер запису про обтяження 1246790 (а.с.16-17).

Також, в процесі примусового виконання судового рішення, постановою державного виконавця ВП №50590261 від 19.05.2017 року, оголошено в розшук та затримку належного боржнику рухомого майна, а саме: автомобіль DONG-FENG, червоного кольору, шасі LGDCT91P35B101596, д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіль ЗАЗ 968 МГ, 1985 р.в, жовтого кольору, шасі №835880, двигун №315694, ДНЗ М5057ВН. (а.с. 32). Однак, транспортні засоби не знайдені.

З відповіді на запит до Державної фіскальної служби України вбачається припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця боржника ОСОБА_2 (а.с.22).

За правилом ч. 5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

З повідомлення Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово перетинав державний кордон України за період з 2013 року по 2017 рік (а.с. 10-14).

Однак, періодичні тимчасові виїзди боржника за межі України не свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи немає.

Із змісту ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_5 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Таким чином, державним виконавцем у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не в повній мірі використано надані йому права у точній відповідності із законом, зокрема, не реалізовано належне останньому рухоме майно, допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання судових рішень, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10-13, 259, 260, 261, 268, 353, 354, 441 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст. 313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання Другого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Волинської області протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала в повному обсязі складена 25 січня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_6