Справа № 522/7006/16-ц
Провадження № 4-с/522/10/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

при секретарі Скибінській Є.С.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ та за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області,-

ВСТАНОВИВ:

21.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ та згідно уточненої скарги просив:

- визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 з виконання рішення Приморського районного суду по цивільній справі № 522/21296/14-ц неправомірними.

- скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 від 16 березня 2016 року ВП № 50518107.

- скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 від 16 березня 2016 року ВП № 50517917.

- скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ ОСОБА_2 від 16 березня 2016 року ВП № 50521056.

При цьому обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, яке набрало чинності 04.02.2016 року, він був зобовязаний добровільно звільнити нежитлове підвальне приміщення та не чинити перешкод у входженні та подальшому перебуванні ОСОБА_3 у вищевказаному нежитловому підвальному приміщенні, що і зробив добровільно та про що д/в ОСОБА_2 складено акт, якого не має в матеріалах справи.

Позивач зазначив, що неправомірність дій державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ ОСОБА_2 полягає в неправомірних діях на користь стягувача, завдяки яким порушені норми законодавства та права боржника як співвласника житлового приміщення. ОСОБА_1 вважає, що державний виконавець вийшов за межі припису судового рішення та надав можливість стягувачу незаконно зробити новий вхід до нежитлового приміщення. Стягувач не мав права без письмового дозволу органу охорони культурної спадщини на підставі погодженої з ним науково-проектної документації робити новий вхід до нежитлового приміщення № 599.

Ухвалою суду від 13 квітня 2017 року було обєднано в одне провадження під головуванням судді Приморського районного суд м. Одеси ОСОБА_4 цивільну справу № 522/7006/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ з цивільною справою № 522/8454/16-ц за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області.

Скаржник надав суду заяву, згідно якої просив розглядати скаргу без технічної фіксації, скаргу підтримав та просив суд її задовольнити.

Представник Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Стягувач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Судом встановлено, що заочним рішення Приморського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року, яке набрало чинності 04.02.2016 року, позивач був зобовязаний добровільно звільнити нежитлове підвальне приміщення та не чинити перешкод у входженні та подальшому перебуванні позивача у вищевказаному нежитловому підвальному приміщенні.

З витребуваних з відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ матеріалів виконавчого провадження вбачається, що старшим державним виконавцем Костіною В.В. було прийнято постанову від 16 березня 2016 року ВП № 50517917 про відкриття виконавчого провадження (копія якої наявна в матеріалах справи) на виконання виконавчого листа № 522/21296/14-ц, виданий 18.02.2016 року та запропоновано боржнику самостійно виконати: вимоги виконавчого документа в 7-ми денний термін з дня винесення постанови.

16.03.2016 року, постановою про відкриття виконавчого провадження (копія якої наявна в матеріалах справи), щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору в розмірі 243,60 гривень., боржнику було запропоновано самостійно виконати: вимоги виконавчого документа в 7-ми денний термін з дня винесення постанови.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.03.2016 (копія якої наявна в матеріалах справи) року ВП 50518107 на виконання виконавчого листа № 522/21296/14-ц, виданий 18.02.2016 року, строк предявлення до виконання до 04.02.2017 року, та запропоновано боржнику самостійно виконати: вимоги виконавчого документа в 7-ми денний термін з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання; усі субєкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території; обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13,частина перша статті 55,частина пята статті 124,пункт 9 частини третьої статті 129).

ОСОБА_5 з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції на день ухвалення рішення суду, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 вказаного Закону передбачені наступні засади виконавчого провадження. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обовязковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та обєктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусовому виконанню підлягають виконавчі документи, визначені у статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.4.1999 року № 606-ХІV ( в редакцій чинній на момент винесення оскаржуваної постанови). Підставою для вжиття заходів примусового виконання рішень є виконавчий документ, який предявлений до виконання в установленому Законом порядку. Виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону.

ОСОБА_5 до ст.. 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.4.1999 року № 606-ХІV, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

ОСОБА_5 до ч.2 та 5 вказаної статті Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Проаналізувавши норми чинного на той час законодавства, суд дійшов висновку, що строк предявлення до виконання виконавчого листа державним виконавцем був дотриманий, оскаржувані постанови відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із чим суд не вбачає підстав для задоволення вимог скаржника щодо скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 16 березня 2016 року в рамках ВП № 50518107; ВП № 50517917; ВП № 50521056.

У відповідності до ст.. 6 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.4.1999 року № 606-ХІV (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин), державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

ОСОБА_5 до ст. 11 вказаного Закону від 21.4.1999 року № 606-ХІV, Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Також. згідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.4.1999 року № 606-ХІV, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З матеріалів справи вбачається, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Станом на 15.04.2016 року боржником вимоги виконавчого документа не виконано, відомості про фактичне виконання вимог виконавчого документу до відділу не надходили.

Відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Враховуючи викладене, 15.04.2016 року державним виконавцем призначено проведення виконавчих дій на 21.04.2016 року, копія відповідного листа направлено сторонам виконавчого провадження.

15 квітня 2016 року, постановою державного виконавця було залучено працівників органів внутрішніх справ для забезпечення охорони громадського порядку при проведені виконавчих дій по примусовому виконанні виконавчого листа № 522/21296/14-ц виданого 18.02.2016 року.

Відповідно до ОСОБА_5 державного виконавця від 21.04.2016 року, проведення виконавчих дій було перенесено на 28.04.2016 року, у звязку із неявкою стягувача про що боржник та поняті поставили свої підписи.

ОСОБА_5 державного виконавця від 28.04.2016 року, уставлено, що боржником вимоги виконавчого документа в частині усунення перешкод в користування нежитловим підвальним приміщенням, розташованим за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовський, будинок 2, загальною площею 25,9 кв.м. не виконані. Боржник при проведенні виконавчих дій перешкоджав державним виконавцям проведенню примусового виконання вимог документа силами стягувача ОСОБА_3 та за рахунок стягувача. Вимоги виконавчого документа виконані в примусовому порядку.

У подальшому, 24.05.2016 року, головним державним виконавцем Костіною В.В. у рамках виконавчого провадження ВП № 50518107 прийнято постанову, згідно якої, вимоги виконавчого документа виконано. Боржником звільнено нежитлове підвальне приміщення № 599, що розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Воронцовсьий, 2 загальною площею 25,9 кв.м. та виконавче провадження було закінчено.

24.05.2016 року головним державним виконавцем Костіною В.В. у рамках виконавчого провадження ВП № 50517917 прийнято постанову, згідно якої, вимоги виконавчого листа № 522/21296/14-ц виданого 18.02.2016 року, виконано та виконавче провадження було закінчено.

ОСОБА_5 частини першої ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» (в минулій редакції), у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

ОСОБА_5 частини другої ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» (в минулій редакції), у разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово.

ОСОБА_5 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

ОСОБА_5 з частиною третьою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

При розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

ОСОБА_5 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_5 ст. 77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

ОСОБА_5 до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що державний виконавець діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», увязку із чим суд відмовляє в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись: ст. ст. 447,451, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Приморського ВДВС Одеського МУЮ відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя: А.Ю. Бойчук