Номер провадження 2/754/4526/18
Справа №754/5253/18
РІШЕННЯ

Іменем України

23 жовтня 2018 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з повною заявою, в якій просила збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 2000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вказаного позову зазначила, що звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з заявою про видачу наказу про стягнення аліментів з відповідача. Судовим наказом від 07.09.2017 року з позивача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнуто на користь позивача аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач на даний час, навіть з урахуванням отримуваних аліментів, не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей одягом, продуктами харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби їх лікування, відвідування обхідних гуртків тощо. Разом з тим, звернутись до суду з вказаною заявою про видачу наказу позивач була вимушена, оскільки судовий розгляд у позовному проваджені враховуючи судову реформу в Україні міг затягнутись на місяці, в той самий час позивач не мала змоги постійно утримувати двох дітей, з урахуванням того, що необхідно було їм придбати речі до школи та одягнути у відповідності до сезону зима, так як діти ростуть. Однак, вказаних коштів присуджених судом очевидно недостатньо для повноцінного та всебічного розвитку дітей, таким чином позивач змушена звернутись до суду для перегляду розміру аліментів на дітей у бік їх збільшення.

Ухвалою суду від 02.05.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз'яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження по справі, матеріали позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позовній заяві та в довідці з реєстру територіальної громади м. Києва адресу.

Вказаний конверт повернувся до суду з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання».

Отже, станом на 23.10.2018 року відзив на позов від відповідача до Деснянського районного суду м. Києва не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 07.09.2017 року по справі №754/11398/17 стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 04.09.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказів того, що матеріальний і сімейний стан платника аліментів змінився в сторону поліпшення позивачем не надано, посилання позивача на те, що отримання присуджених судом коштів недостатньо для повноцінного та всебічного розвитку дітей без надання жодних доказів на підтвердження зміни майнового стану платника або одержувача аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів, отже позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265-268 ЦПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Таран