Провадження№2/521/4509/18
«26» жовтня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді - Целуха А.П.,
за участю секретаря судового засідання - Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом,-
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з 2009 року. За період шлюбу подружжям було набуто автомобіль НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску. 09.07.2012року ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вказаного автомобіля, який належав спадкодавцю за життя. Спадкоємцями першої черги за законом є дружина померлого, ОСОБА_1 та син спадкодавця, ОСОБА_3, відповідач по справі. Після смерті ОСОБА_4, за місцем відкриття спадщини, до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори звернулися позивач та відповідач, ОСОБА_3 Позивач вважає, що оскільки автомобіль був придбаний в період шлюбу, то їй належить 1/2 частка даного автомобіля як частку у спільній сумісній власності на автомобіль, а також ще 1/4 частка, як її частка у спадщині. Відповідач, ОСОБА_3 вимагає у нотаріуса визнати за ним право власності на ? частину всього спадкового майна, зокрема на ? частину спірного автомобілю. З вказаних обставин, нотаріусом було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності в порядку спадкування на весь автомобіль, поділяючи його на різні долі спадкоємців, чим було порушено та не визнано права позивача. Позивач користується вказаним транспортним засобом, автомобіль є неподільною річчю, частка відповідача є незначною, вартість якої у зазначеному спадковому майні позивач згідна сплатити у разі звернення іншого спадкоємця з такою вимогою. Враховуючи, що в досудовому порядку вирішити це питання для позивача не є можливим, вона звернулася з вказаним позовом до суду.
Представник позивача надав до суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, згідно якої позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, сповіщені належним чином, у відкрите судове засідання не з*явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважає можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача, дослідивши відповідний позов, письмові докази, що були представлені суду, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами, належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.
Так судом встановлено, що 09 липня 2012 року ОСОБА_4 помер, що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І- ЖД № 305112, виданим 09.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції.
Після смерті ОСОБА_4 залишилась спадщина у вигляді автомобіля НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску, що підтверджується копією технічного паспорту серії ДАР № 132997 .
Позивач, ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_4, з 19 вересня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД № 110000, виданим 19.09.2009р. Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції.
Відповідно доч.1ст.60 СК України майно, набуте подружжям за часшлюбу, належить дружиніта чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Частиною 2 цієї статті встановлено, що вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
В звязку з тим, що автомобіль НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску був придбаний в період шлюбу, то він є обєктом спільної сумісної власності, у звязку з чим, ОСОБА_1 має право на 1/2 частку даного автомобіля.
Таким чином, відкрилась спадщина саме на 1/2 частку вказаного автомобіля.
ОСОБА_1, а також відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги.
Сторони своєчасно звернулись до Державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, про що свідчить відповідь з нотконтори від 18.09.2017 року за №3527/02-14.
Однак фактично не вирішили спірне питання щодо поділу спадкового майна у вигляді автомобіля НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску.
У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 ОСОБА_5 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З вказаних обставин позивач скористалась своїм правом звернення з даного приводу до суду.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі.
В звязку з чим, ОСОБА_1, а також відповідач, ОСОБА_3 мають право по 1/4 частки спадкового майна у вигляді автомобіля НОМЕР_2, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску.
Згідно акту прийому-передачі автомобілю від 10.10.2011року вартість автомобіля НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску на момент придбання складала суму у розмірі 137 400грн.
Згідно 2 ст. 187 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Автомобіль є річчю неподільною, що є загальновизнаним фактом, а тому не потребує додаткового доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Згідно ч. 2,3 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина другастатті 183 цьогоКодексу),співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною.
Відповідно до ч.4ст.12,ст.ст.43,49 ЦПК України, відповідач ОСОБА_3, сповіщений належним чином, нехтуючи своїми процесуальними правами, не з*вився у судове засідання та не надав відзив зі своїми запереченнями стосовно предмету позову, а також стосовно наслідків, які будуть мати місце в подальшому у разі задоволення позову.
Вказані дії з боку відповідача, не позбавляють позивача права на справедливе вирішення спору по суті.
Проте суд звертає увагу, що інший спадкоємець не позбавлений можливості звернутися до суду з вимогою щодо виплати йому грошової компенсації вартості ? частини спірного автомобілю.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання права.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно 2 ст. 187 ЦК України даний автомобіль є річчю неподільною, а тому його можливо залишити лише за одним із спадкоємців.
Суд вважає, враховуючи неможливість вирішення вказаного питання іншим шляхом, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на автомобіль НОМЕР_1, шасі №Z94CU41DABR064062, 2011 року випуску.
Відповідно до вимог Глави 8 ЦПК України, позивачем не заявлено вимогу щодо відшкодування судового збору, сплаченого при зверненні до суду з даним позовом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 187, 364, 365, 1218-1220, 1278 ЦК України ст. ст. 2, 5, 10, 12, 258, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: А.П.ЦЕЛУХ