РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Переясловської Ю. А., при секретарі Островерховому Д. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування, -

В с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 лютого 2017 року помер її батько - ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина на грошовий внесок у ТВБВ № 10004/094 в м. Гірник філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», а також на квартиру АДРЕСА_1. Дружина померлого ОСОБА_3 від прийняття спадщини відмовилася. Позивачем в межах шестимісячного строку подано до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 Крім того, нею отримано свідоцтво про право на спадщину на грошові внески. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру нотаріусом було відмовлено, оскільки в рішенні суду, яким було визнано право власності на квартиру за ОСОБА_2, було допущено помилку в його імені.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2017 року.

Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, в якій зазначив, що просить ухвалити рішення на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-НО № 969195, виданого 21 лютого 2017 року виконавчим комітетом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, ОСОБА_2 помер 21 лютого 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ІІІ-НО № 341024, виданого 29 квітня 1977 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_2.

Згідно з копією свідоцтва про одруження І-НО № 039627, виданого 28 вересня 1998 року Гірницькою міською радою м. Селидове Донецької області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала шлюб з ОСОБА_5, після чого дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з матеріалами спадкової справи, дружина ОСОБА_2 ОСОБА_3 відмовилася від прийняття спадщини, про що 15 серпня 2017 року надала відповідну заяву приватному нотаріусу Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Разом з тим, 15 серпня 2017 року до приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було подано заяву доньки померлого, ОСОБА_1, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Матеріалами справи підтверджено, що позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на грошовий внесок у ТВБВ № 10004/094 м. Гірник філії- Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з усіма належними відсотками та компенсаціями.

Разом з тим, постановою від 20.10.2017 р. приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу ОСОБА_6 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, оскільки відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 05 червня 2004 року, право власності на дану квартиру визнано за ОСОБА_7 (російською мовою ОСОБА_8), а у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.07.2004 р. право власності на зазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_2, тобто по батькові померлого, зазначене в рішенні суду, не відповідає даним, вказаним у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, вищевказана квартира заповідалася ОСОБА_9 ОСОБА_2, згідно заповіту від 22 листопада 1996 року. Як вбачається з матеріалів справи, до Селидівського міського суду Донецької області із позовом про продовження строку прийняття спадщини та визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3, звертався ОСОБА_2.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 05 червня 2004 року за ОСОБА_7 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3.

Натомість право власності на дану квартиру зареєстровано в Селидівському бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_2, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4277866 від 28 липня 2004 року.

Таким чином, судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2, проте свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру отримати не може у звязку із помилкою в рішенні суду, виправлення якої щодо померлої особи чинним ЦПК не передбачено, тому не має можливості підтвердити право власності крім як шляхом звернення до суду.

З огляду на вищезазначене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 1216-1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст.263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Селидівської територіальної громади в особі Селидівської міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, ІПН НОМЕР_2, місце реєстрації - АДРЕСА_4) право власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох кімнат, загальною площею 46,2 кв. м., житловою площею 25,5 кв. м., допоміжні приміщення - 19,7 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, який помер 21 лютого 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.А.Переясловська