Дата документу 15.01.2018
Справа № 334/2649/16-ц
Провадження № 6/334/18/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О., при секретарі - Гопка Л.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в :

старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, який має невиконані зобов`язання, покладені на нього судовим рішенням, в якому зазначив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 334/2649/16-ц, виданий 29.09.2016 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 189864 грн. 29 коп.

07.02.2017 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документу та зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Боржник рішення суду не виконує, борг не сплачує. Декларацію про доходи та майновий стан не подано.

Під час виконання рішення суду державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити майно належне боржнику на праві власності відсутнє.

Державним виконавцем неодноразово на адресу боржника направлено виклики про явку до державного виконавця. Втім, ОСОБА_2 на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Просить обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Старший державний виконавець Дорошенко А.О. в судове засідання не з`явилась, про час розгляду справи повідомлена, про що свідчить поштове повідомлення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно із ст. 2 «Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї» кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`зань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, саме державний виконавець повинен довести суду, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які не залежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Суд враховує, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

В обґрунтування подання про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України старший державний виконавець посилається на те, що рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Будь-яких доводів та доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням, або про його намір вибути за межі України з метою невиконання рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення для боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, ні у подані ні у матеріалах справи немає. До того ж, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається обов`язок доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд не вбачає підстав для задоволення подання, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань покладених на нього рішенням.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, ст.6 ст. Закону України Про порядок виїзду з України і порядок в`їзду в Україну громадян України", суд

у х в а л и в :

У задоволені подання старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним зобов`язань покладених на нього судовим рішенням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Ісаков Д.О.