Ухвала

22 січня 2018 року

м. Київ

справа №289/5/16-ц

провадження № 61 - 789 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н.О. (суддя-доповідач), Червинської М. Є., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство «Приватбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 8 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору та витребувано матеріали зазначеної цивільної справи.

Статтею 388 Цивільного процесуального Кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 761/4896/15-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

4 січня 2015 року ОСОБА_4 звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору.

19 квітня 2016 року ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області провадження у справі закрито на підставі частини другої статті 205 ЦПК України.

25 квітня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду Житомирської області із апеляційною скаргою на ухвалу районного суду.

Ухвалою апеляційного суду від 28 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху з мотивів несплати судового збору. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 визнано неподаною та повернуто заявнику.

15 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 25 травня 2016 року. У касаційній скарзі ОСОБА_4 звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

8 серпня 2016 року суддею Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у зазначеній справі.

Як свідчить аналіз матеріалів справи, при постановленні оскарженої ухвали, судом не застосовувалася стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Стосовно застосування статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлені висновки, які містяться в постановах Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року в справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року в справі № 6-916цс17.

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 761/4896/15-ц за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживача фінансових послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2016 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 761/4896/15-ц свідчить, що колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду України (постанови Верховного Суду України від 6 вересня 2017 року у справі № 6-185цс17 та від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-916цс17).

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 10 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд,

УХВАЛИВ :

Зупинити касаційне провадження у справі № 289/5/16-ц за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання недійсним

кредитного договору до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 761/24881/16-ц.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Крат

М. Є. Червинська