Справа №333/3542/18
Провадження №2/333/2001/18
30 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Варнавської Л.О.,
за участю секретаря судового засідання Догаль А.Г., Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері, -
До суду 09.07.2018 року із позовом про стягнення аліментів на утримання матері звернулась ОСОБА_1 до свого сина ОСОБА_2 Посилається на те, їй 44 роки, вона доглядає за своїм чоловіком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом 1 групи по зору безстроково, потребує стороннього догляду, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК АВ №0677431. Оскільки вона здійснює цілодобовий догляд за своїм чоловіком, то не має можливості працювати, не може виконувати роботу, яка б забезпечували їй достатній дохід для існування. Вона перебуває на обліку в УТСЗН по Олександрівському району та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює та здійснює догляд за інвалідом 1 групи. Розмір компенсаційних виплат становить 29,60 грн. на місяць, що є недостатнім. Дохід чоловіка також складається з соціальних виплат та складає 2876,40 грн. на місяць. На теперішній час вона має проблеми зі здоровям, тому потребує матеріальної допомоги. Сину виповнилось 22 роки, він працює, має змогу допомагати їй. Керуючись ст.. 172, 202, 205 СК України просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів (заробітку).
В судовому засіданні позивача та її представник адвокат ОСОБА_4 позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним.
Відповідач в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином за адресою реєстрації, проте повістки не отримував, вони повертались не врученими з відміткою «у звязку з закінченням терміну зберігання». Відповідач, який належним чином сповіщений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в заочному судовому засіданні на підставі наявних у ній доказів, проти чого не заперечує позивач.
Заслухавши позивачку, її представника, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що матірю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є позивачка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4-7).
Позивачка перебуває у зареєстрованому 06.07.2016 року шлюбі з ОСОБА_3 (а.с.11).
ОСОБА_3 інвалідом 1 групи по зору безстроково, що підтверджується посвідченням ААГ №032811, довідкою до акту огляду МСЕК АВ №0677431 від 27.10.2016 року (а.с.9-10).
Відповідно до довідки УПЗтН ЗМР по Олександрівському району від 13.06.2018 р. ОСОБА_3 отримує соціальні виплати в сумі 2876,40 грн. на місяць (а.с.12).
Позивачка перебуває на обліку в УТСЗН по Олександрівському району та отримує компенсаційну виплату працездатній особі, що не працює та здійснює догляд за інвалідом 1 групи. Розмір компенсаційних виплат становить 29,60 грн. на місяць (а.с. 14).
На підставі ст.202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану у відповідному порядку.
Згідно з ч.1 ст.205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.
Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 Сімейного кодексу України).
Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків.
Як вбачається з матеріалів справи позивачка не досягла пенсійного віку, не є інвалідом I, II чи III групи, тобто вона не вважається непрацездатною особою. Отже, право на отримання аліментів від повнолітнього сина в неї не виникло. Тому підстав для застосування вимог ст..ст. 202, 205 СК України у суду не має і задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складене 02.11.2018 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Л.О. Варнавська