Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/420/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

секретаря Федорчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до міської ради Олевської обєднаної територіальної громади про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

02.11.2017 року до суду з позовом, звернувся позивач, в якому просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після померлого 25.05.2016 року батька ОСОБА_2, а саме на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані по вул.Національного Визволення, 6 в с.Майдан Олевського району Житомирської області, як спадкоємцю першої черги за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що за батьком ОСОБА_2, відповідно до господарської книги по теперішній час рахується зазначений житловий будинок зі всіма надвірними будівлями, який розташований за вказаною адресою, однак внаслідок смерті не встиг зареєструвати право власності в реєстрі речових праві, в результаті чого не набув права власності. За таких обставин позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Позивач та його представник надали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача міської ради Олевської обєднаної територіальної громади в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги визнають.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України (в редакції 2017 року), слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України (в редакції 2017 року), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до довідок Майданської сільської ради № 1192 від 04.07.2016 року та №2335 від 09.12.2016 року, слідує, що згідно запису в погосподарській книзі № 4, особовий рахунок 01-57-01 за 2011-2015 роки житловий будинок № 6 по вул.Національного Визволення (Леніна) в с.Майдан Олевського району Житомирської області рахується за ОСОБА_3 Під забудову зазначеного житлового будинку виділялася земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Національного Визволення (Леніна), 6 в с.Майдан Олевського району Житомирської області, який був побудований і зданий в експлуатацію в 1961 році, (а.с.10,11). Однак за життя спадкодавцем не було належним чином оформлено зазначене спадкове майно.

Згідно довідки Майданської сільської ради № 1009 від 25.07.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 до днгя смерті проживав за адресою вул.Національного Визволення (Леніна), 6 в с.Майдан Олевського району Житомирської області.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2, помер 25.05.2016 року.(а.с.8).

Позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2, що стверджується рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 07.09.2017 року і на час відкриття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном після смерті батька, що стверджується довідкою Майданівської сільської ради Олевського району Житомирської області від 09.12.2016 року (а.с.14).

Крім позивача ОСОБА_1 інші спадкоємці першої черги на спадщину в порядку спадкування за законом після померлого спадкодавця ОСОБА_2, в силу ст.ст.1261 ЦК України відсутні.

За змістом ст.ст. 1296, 1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Однак, при зверненні до приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_4, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, як спадкоємцю першої черги, після смерті ОСОБА_2, позивачу було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою приватного нотаріуса Олевського районного нотаріального округу Житомирської області від 23.10.2017 року.(а.с.19).

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.25,346,328,331 ЦК України, з яких слідує, що у випадку смерті фізичної особи її цивільна правоздатність та право власності припиняється. Первинна державна реєстрація права власності на нерухоме майно щодо якого реєстрація не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, за особою яка померла не можлива. Питання визначення належності цього майна власнику вирішується у судовому порядку. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту створення майна.

Крім того, у статтях 1220, 1221, 1223, 1258, 1268 ЦК України зазначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У статтях 1268 та 1269 ЦК України зазначено також, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як слідує із матеріалів справи, на час побудови і здачі в експлуатацію зазначеного будинку (1961 рік), реєстрація домоволодіння в сільській місцевості здійснювалася у виконкомі сільської ради, про що робився відповідний запис у погосподарській книзі з відкриттям особового рахунку, а реєстрація будинків органами БТІ проводилася лише у містах і селищах міського типу, що було передбачено інструкцією Держплану УРСР і Міністерства юстиції УРСР від 29.07.1959 року, та інструкцією Міністерства комунального господарства РСР «Про порядок реєстрації домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31.01.1966 року.

Таким чином, житловий будинок № 6 по вул. Національного Визволення в с.Майдан, Олевського району Житомирської області, з врахуванням наведених нормативно-правових актів, в органах БТІ зареєстрований не був, оскільки законодавством, яке було чинним на той час, не було передбачено реєстрацію в сільській місцевості нерухомого майна органами БТІ.

Разом із тим, відповідно до Положення про державний нотаріат УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 31.08.1964 року № 941, яке мало чинність до набуття чинності нового Цивільного кодексу України (01.01.2004 р.), слідує, що підтвердженням належності будинку, можуть служити відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся. Якщо до складу спадкового майна входить жилий будинок (частина будинку) державний нотаріус вимагає правовстановлюючий документ про належність будинку (частини будинку), квартири спадкодавцю, довідку-характеристику бюро технічної інвентаризації, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, - довідку виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящихся.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», слідує, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За таких обставин, належність вказаного нерухомого майна спадкодавця, за його життя стверджується вищевказаними довідками Майданівської сільської ради Олевського району Житомирської області № 1192 від 04.07.2016 року та №2335 від 09.12.2016 року, що виписана органом місцевого самоврядування на підставі погосподарської книги, оскільки на час забудови і здачі в експлуатацію житлового будинку № 6 по вул.Національного Визволення (Леніна) в с.Майдан Олевського району Житомирської області інвентаризація нерухомого майна у даному населеному пункті органами БТІ не проводилась, а здійснювалася у виконкомі сільської ради відповідно до погосподарських книг.

Відтак, враховуючи те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком № 6 по вул.Національного Визволення (Леніна) в с.Майдан Олевського району Житомирської області, з відповідними господарськими будівлями і спорудами, які знаходяться за вказаною адресою, а право власності на спадкове майно належне померлому ОСОБА_2 повністю підтверджене, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлому ОСОБА_2, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є рідним сином померлого ОСОБА_2, який своє майно не заповідав і у звязку з чим позивач має право на спадщину за законом, як спадкоємець першої черги, оскільки інші спадкоємці не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину.

Так, відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст.25, 328, 331, 346, 1216, 1218, 1220, 1221, 1223, 1225, 1258, 1262, 1268, 1269, 1270, 1296, 1298, 1299 ЦК України, ст.ст. 7,12,13,81,141,258,259,263-265,273,354,355 ЦПК України, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до міської ради Олевської обєднаної територіальної громади про визнання права власності на спадщину у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом, як спадкоємця першої черги після померлого 25 травня 2016 року батька ОСОБА_2, яка складається із житлового будинку, збудованого і зданого до експлуатації в 1961 році та господарських будівель і споруд, що розташовані по вул.Національного Визволення (Леніна), 6 (шість) в с.Майдан Олевського району Житомирської області.

У відповідності до статті 354 ЦПК України (в редакції 2017 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може також бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 355 ЦПК України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СТ №118661, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: 03060, м.Київ, бульвар Кольцова, 20-а.

Відповідач: міська рада Олевської обєднаної територіальної громади, місце знаходження: 11001, м.Олевськ, вул.Володимирська, 2, Житомирської області.

Суддя: ОСОБА_5