Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2018 року Солом»янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

при секретарі - Гаєвській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.07.2017 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, у відносинах відсутнє порозуміння, виникали сварки, припинили ведення спільного господарства, мешкають окремо. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач в судове засіданн 23.11.2017 року не з»явився надслав заяву про надання строку для примирення.

Ухвалою суду від 23.11.2017 року надано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення один місяць.

В судове засідання 24.01.2018 року позивач не з»явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та зазначила, що примирення з відповідачем не відбулося, просила розірвати шлюб.

Відповідач 24.01.2018 року в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, також зазначив, що з позивачем не ведуть спільне господарство, позивач відмовляється налагоджувати стосунки та зберігати сім»ю, тому він не заперечує проти розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2011 р. Сторони від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов'язком.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Ухвалою суду від 23.11.2017 р. сторонам було надано строк для примирення один місяць.

Як зазначили в своїх письмових заявах сторони, примирення між подружжя не відбулось, позивач наполягала на задоволенні позовних вимог про розірвання шлюбу. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім»ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено? збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач просить відновити дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.08.2011 р. Виконавчим комітетом Матусівської сільської ради Шполянського району Черкаської області (актовий запис № 13) розірвати.

Відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: С.І. Кушнір