Справа № 646/6904/17
№ провадження 2/646/309/2018
31.01.18 року місто Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова
головуючого судді Теслікової І.І.,
за участі секретаря Ротач К.О.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок ДТП,-
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на причинний зв'язок між порушенням відповідачем ОСОБА_2 11.09.2016 року правил дорожнього руху, та спричиненням позивачу матеріальних збитків у вигляді пошкодження належного йому автомобіля.
Позивач в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав клопотання про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити по справі заочне рішення.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 401828 від 03.10.2016 року, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Сузукі, д.р.н. АХ1714ЕК, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Чері, д.р.н. АХ5140 ВО під керуванням ОСОБА_2 чим порушив п.12.1 ПДР України.
Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №097952 від 11.09.2016 року, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем Чері, д.р.н. АХ5140 ВО, рухаючись по другорядній дорозі вздовж пр. Гагаріна, виїзав на смугу зустрічного напрямку, не надав перевагу в русі автомобілю Сузукі, д.р.н. АХ1714ЕК, під керуванням водія ОСОБА_1 внаслідок чого допустив з ним зіткнення та порушив п.11.3 ПДР України.
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2017 року постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року про:
- закриття провадження щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП по справі щодо нього у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення;
- визнання ОСОБА_2 винним за ст.124 КУпАП та закриття провадження по справі щодо нього у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, - залишено без змін.
З мотивувальної частини постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.03.2017 року та постанови Апеляційного суду Харківської області від 23.05.2017 року вбачається, що в ДТП яке сталося 11.09.2016 року дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.11.3 Правил дорожнього руху України і знаходяться, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди 11.09.2016 року, але враховуючи строк накладення адміністративного стягнення за його вчинення на момент розгляду справи сплинув, провадження відносно ОСОБА_2 було закрито у звязку із нереабілітуючою обставиною у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.
Згідно ч. 4,5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Стаття 1166 Цивільного кодексу визначає, що шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно ст. 1187 ч.2 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до п.6 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (далі в тексті - Постанова) особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Аналізуючи матеріали справи у сукупності, суд вбачає причинний зв'язок між порушенням відповідачем ОСОБА_2 правил дорожнього руху, та спричиненням позивачу матеріальних збитків у вигляді пошкодження належного йому автомобіля.
Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 7, 10, 76, 133, 244-245,280 ЦПК, ст.ст. 1187-1188 ЦК України, суд-
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області.

Суддя І.І. Теслікова