Житомирський апеляційний суд
Справа №289/1445/17 Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 50 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №289/1445/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року, постановлене під головуванням судді Сіренко Н.С.,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила постановити рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі 1300 грн. щомісячно.

В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідач проживає окремо та не надає матеріальну допомогу на утримання доньки. На даний час вона не працює, тому змушена з метою забезпечення належного матеріального утримання дитини звернутись до суду.

Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з відповідача на користь держави 640 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому, апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вказує на ту обставину, що він не працює та не має можливості утримувати доньку. Визначений судом розмір аліментів значно перевищує встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів.

Окрім того, суд повинен був розглянути справу в наказному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала апеляційну скаргу.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, будучи працездатною особою, не виконує передбаченого ст. 180 СК України обовязку щодо утримання своєї неповнолітньої доньки, яка проживає разом з матірю. З огляду на розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у сумі 1300 грн. щомісячно.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина.

Статтею 182 СК України в редакції, чинній на час постановлення рішення, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення для справи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матірю.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 посилався на ту обставину, що він має незадовільний стан здоровя.

Досліджені судом виписка з медичної картки стаціонарного хворого №5917 та свідоцтво про хворобу №1479 містять інформацію про те, що у відповідача діагностовано функціональну гіпербілірубінемію, варикозну хворобу нижніх кінцівок без порушення кровообігу та функцій, викривлення перегородки носа без порушення функції носового дихання, короткозорість, гастроезофагеальну хворобу з нечастими загостреннями. Враховуючи зазначені захворювання, ОСОБА_2 визнано непридатним до військової служби у мирний час. Однак, доказів про те, що відповідач внаслідок незадовільного стану здоровя має інвалідність чи йому встановлені медичні рекомендації щодо виконання певних робіт або їх обмеження, що впливатиме на можливість його працевлаштування, суду не надано.

Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, сам по собі факт відсутності постійної роботи у відповідача не свідчить про його неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Доказів того, що на його утриманні перебувають інші неповнолітні чи непрацездатні члени сімї, суду не надано.

Визначаючи розмір аліментів, суд врахував зазначені обставини та положення СК України й обгрунтовано визначив розмір аліментів у сумі 1300 грн. щомісячно.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог процесуального законодавства є безпідставними, оскільки розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження узгоджується з положеннями ст.ст.274-276 ЦПК України.

Необгрунтованими є й посилання ОСОБА_2 на ту обставину, що суд обмежив його у праві надавати докази на підтвердження своїх заперечень щодо позову.

Так, ухвалою Радомишльського суду Житомирської області від 4 червня 2018 року відповідачеві поновлено строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення у даній справі, постановленого 29 вересня 2017 року, та скасовано зазначене рішення. Суд призначив справу до розгляду в порядку спрощеного провадження, зазначивши, що відповідач має право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Також суд встановив ОСОБА_2 пятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та розяснив його обовязок направити позивачеві копію відзиву та долучених до нього документів.

Копію зазначеної ухвали відповідач отримав 15 червня 2018 року. Клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін, а також докази на підтвердження його заперечень, у встановлений строк суду не надано.

Таким чином, судом дотриманий принцип диспозитивності цивільного судочинства.

Рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 19 липня 2018 року,- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 1 листопада 2018 року.

Головуюча Судді: