Справа № 750/9897/18
Провадження № 2/750/2451/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2018 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретаря судового засідання Скакун М. Ю., представника позивача ОСОБА_1;
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та примусове зняття з реєстраційного обліку,
18.09.2018 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування АДРЕСА_1 з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України, та примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою.
Позов мотивує тим, що відповідач добровільно покинула будинок і тривалий час постійно не проживає в ньому без поважних причин, при цьому не бере участі в утриманні будинку та оплаті житлово-комунальних послуг.
У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка показала, що відповідач є її дочкою, а позивач матірю; у вересні 2012 року відповідач добровільно покинула спірний будинок у звязку з одруженням і переїздом на інше постійне місце проживання та з цього часу постійно не проживає в будинку та ніколи не намагалася повернутися.
Відповідач не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином.
За згодою представника позивача, 01.11.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Позивач є власником АДРЕСА_1 (далі Будинок), в якому зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 4, 6).
Як убачається з матеріалів справи (а.с. 5) і показань представника позивача, якого допитано як свідка, що узгоджуються між собою, у вересні 2012 року відповідач добровільно покинула Будинок і з цього часу постійно не проживає в ньому без поважних причин; відповідач не бере участі в утриманні Будинку та в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище.
Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У звязку з доведенням факту непроживання відповідача в Будинку без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання її такою, що втратив право користування Будинком.
Суд констатує, що здійснення реєстрації місця проживання фізичних осіб і скасування такої реєстрації не належить до компетенції суду, а тому вимога позивача про примусове зняття відповідача з реєстраційного обліку є такою, що не ґрунтується на законі.
За таких обставин, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 258, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1; РНОКПП не відомий) такою, що втратила право користування АДРЕСА_1.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів від дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів від дня проголошення, через Деснянський районний суд м. Чернігова.
Суддя В. О. Коверзнев