Номер провадження: 22-ц/785/2303/18
Номер справи місцевого суду: 496/817/17
Головуючий у першій інстанції Трушина О. І.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

Цюри Т.В.

при секретарі: Цихиселі Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року, -

встановила:

15 березня 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вона отримала в дар житловий будинок за вищевказаною адресою. У будинку зареєстрований та проживає відповідач по справі, який є її колишнім чоловіком. Шлюб між ними розірвано. На теперішній час у неї з відповідачем склалися неприязні відносини, в результаті яких проживання в одному будинку є неможливим, мирно вирішити це питання з відповідачем вона не в змозі. Вважає, що він порушує її права як власника будинку, у зв'язку з чим вона звернулася з позовом до суду.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати, ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповіднодо ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права. Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що позивакою не доведено обставини, на які вона посилається, та не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 та з якого саме часу. Крім того, позивачка у судовому засіданні підтвердила ту обставину, що відповідач періодично приходить до будинку, ночує, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, апеляційним судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 21.12.2016 року, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенком О.В., зареєстровано в реєстрі за № 2564.

Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 2004 року, який розірвано заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 05.07.2016 року. Рішення набрало чинності 18.07.2016 року.

Відповідно до довідки виконкому Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 02-25/85 від 16.02.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні громадяни: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 - власник, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 - колишній чоловік власника, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9 - діти власника.

З довідки Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області № 2677 від 28.10.2016 року вбачається, що до складу сім'ї позивачки входять її діти: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_9, які постійно зареєстровані та проживають за вище вказаною адресою.

Згідно довідки відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 16.06.2017 року відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку з 10.07.2012 року.

Інформація, з якого часу відповідач не проживає у даному будинку, в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно частини 3 статті 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до пункту 4 статті 31 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України», суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст. 71 або ст. 107 ЖК України. Змінити підставу позову суд вправі тільки за згодою позивача.

У позовній заяві позивачка не посилалась на те, з якої саме підстави вона просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, однак, вказувала, що просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням з метою захисту свого права власника житлового будинку № 5 по провулку Київському у с. Дачне Біляївського району Одеської області.

За таких умов вона повинна була заявляти позов у порядку ст. 405 ЦК України.

Такий позов вона не заявляла. Доказів на підтвердження того, що відповідач понад один рік без поважної причини у вказаному житловому приміщенні не проживає, суду не надала.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. 367; п. 1 ч. 1 ст. 374; ст. 375; 381-384; 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 26 липня 2017року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 29 січня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра

С.М. Сегеда