Дата документу 19.01.2018 Справа № 554/8305/16-ц
Провадження № 2/554/276/2018
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2018 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

при секретарі Садошенко М.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Четверта державна нотаріальна контора,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.10.2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Четверта державна нотаріальна контора. Позивач уточнив свої вимоги та просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 25.04.2010 року ОСОБА_3 тривалістю 2 місяці.

Ухвалою суду від 08.12.2016 року було відкрито провадження по даній справі. Справа неодноразово призначалася до розгляду.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно п.11 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

В судові засідання 16.11.2017 року, 01.12.2017 року, 20.12.2017 року, 19.01.2017 року позивач та його представники, будучи повідомленими належним чином за вказаною позивачем адресою місця проживання та реєстрації про день, час, місце розгляду справи, не зявлялися.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 надали до суду заяву про розгляд справи 19.01.2018 року у їх відсутність, просили стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали позову, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального права, слід вважати, що повторною неявкою є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Крім того, причини повторної неявки значення не мають.

В судовое засідання 19.01.2018 року позивач та його представники не зявилися, представником 17.01.2018 року через канцелярію суду подана заява про залишення позову без розгляду, яка 18.01.2018 року була відізвана.

Таким чином, в силу ч.3 ст. 131 ЦПК України, суд визнає, що позивач ОСОБА_1 та його представники повторно не зявилися до суду без поважних причин.

Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вищевказані норми процесуального права мають сприяти розглядові цивільних справ у розумні строки, оскільки неявка до суду позивача може свідчити про втрату ним інтересу до вирішення справи, а вирішення спору у такому випадку було б порушенням принципу диспозитивності.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобовязані сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи.

В порушення зазначеної норми процесуального права та не зважаючи на прийняті судом заходи для сприяння здійсненню позивачем своїх прав, останній не виконав покладені на нього процесуальні обовязки та кілька разів поспіль у судове засідання не зявився.

Зазначені обставини свідчать про те, що неявка позивача у судові засідання є наміром затягнути розгляд справи по суті, яке в свою чергу суперечить вимогам ст. 210 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд справи судом упродовж розумного строку.

Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» : - суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а відповідно і не позбавляє права осіб на повторне звернення до суду із позовом.

Суд приходить до висновку про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, повязаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно з положенням ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Слід зазначити, що відповідно до нової редакції ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу не встановлений.

Відповідач ОСОБА_2 уклав угоду про надання правової допомоги від 23.01.2017 року з адвокатом ОСОБА_4 (т.1 а.с.42 витяг з договору , т.1 а.с.41 ордер на надання правової допомоги), право на зайняття адвокатською діяльністю якої підтверджується відповідним свідоцтвом (т.1 а.с.43).

Згідно квитанції б/н від 23.01.2017 року адвокатом ОСОБА_4 отримано 5000 гривень від ОСОБА_2 за надання правових послуг по зазначеній справі.

Зважаючи на вищевикладене, категорію справи, кількість часу, протягом яких надавалася правова допомога, в тому числі представництво інтересів відповідача в судових засіданнях, що підтверджується журналами судових засідань (т.1 а.с.134-139, т.1 а.с.248-251), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що підтверджується детальним описом робіт і розрахунком, суд вважає що розмір компенсації за надану правову допомогу в сумі 5000 гривень є обґрунтованим. Вимоги про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 5000 гривень слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.141,223,257,259 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: 36040 АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: 36010 м.Полтава, вул.Фруктова,21, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: 36040 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини; третя особа: Четверта державна нотаріальна контора (місцезнаходження: 36021 м.Полтава, вул..Грабчака,2) - залишити без розгляду.

Розяснити позивачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1, зареєстрованого за адресою: 36040 АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: 36010 м.Полтава, вул..Фруктова,21, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, проживаючого за адресою: 36040 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: А.М.Чуванова