У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 Справа №607/12871/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Вказану позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Всупереч ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не було долучено документа, що підтверджує сплату судового збору.

Так, позивачем заявлено вимогу майнового характеру про поділ майна подружжя шляхом визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1. Ціну позову у позовній заяві вказано 120 814,50 гривень.

Разом з тим, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб (8810 гривень).

У відповідності до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи те, що згідно позовної заяви, ціна позову про поділ майна подружжя визначена позивачем у розмірі 120 814,50 гривень, що, на переконання позивача, відповідає дійсній вартості ? частини квартири по вул. С. Будного у м. Тернополі, загальною площею 42,2 кв.м., житловою 25 кв.м., суддя прийшов до переконання, що визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, та попередньо визначив розмір судового збору з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи, виходячи з наступного.

Так, орієнтовна вартість квартири по вул. С. Будного у м. Тернополі загальною площею 42,2 м.кв., житловою 25 кв.м., становить 600 000 гривень (згідно даних сайту продажу нерухомості - dom.ria.com)

Таким чином, 1 відсоток від ціни позову в розмірі 300 000 гривень становить 3000 гривень (0,01 * 300 000 грн. = 3000 грн.).

Тому позивачу необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 3000 гривень.

З цих підстав ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя залишено без руху та надано позивачу строк до десяти днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків, а саме для сплати судового збору в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.

Копія ухвали судді від 11 липня 2018 року двічі надсилалася позивачу на адресу її проживання, зазначену в позовній заяві, а саме м. Тернопіль, вул. Будного, 28/318, однак позивач на поштове відділення за її отриманням не зявляється, рекомендоване повідомлення повернулося на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Таким чином, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви позивачем усунені не були.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_3 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «ОСОБА_4 проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

В рішенні у справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З цих підстав, беручи до уваги, що позивач протягом більше трьох місяців з дня подання позову до суду та постановлення ухвали про залишення позову без руху не виявила належної зацікавленості у розгляді її справи та не вживала заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, не усунула недоліків позовної заяви, про які зазначено в ухвалі судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 липня 2018 року, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України підлягає поверненню позивачу з правом її повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353, 354 ЦПК У країни,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддяОСОБА_5