УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши заявуОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 36442,90 грн.

Одночасно з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 в межах ціни позову 364412,90 грн. та тимчасово обмежити ОСОБА_2, у праві виїзду за межі державного контролю України, до повного виконання боргових зобовязань зі пені за прострочення сплати аліментів.

Необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що незастосування заходів забезпечення позову за наявності для цього підстав, само по собі може потягти неможливість або ускладненість при виконанні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З врахуванням наведеного, сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяви та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Всупереч п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову заявником не надано, у заяві лише зазначено про те, що у застосуванні зустрічного забезпечення не має необхідності з огляду на той факт, що відповідач не може здійснювати розпорядження тільки сумою, яку він оспорює.

Одночасно суд вважає за можливе розяснити заявнику, що частиною 1 ст. 154 ЦПК України передбачено право суду вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

В свою чергу ч. 4 ст. 154 ЦПК України передбачено, що зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Одночасно ч. 5 ст. 154 ЦПК України визначає, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши викладені в заяві про забезпечення позову доводи, суд, вважає, що з огляду на відсутність належного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову, відсутність доказів того, що невжиття даних заходів забезпечення позову зможе в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення, відсутність доказів належності зареєстрованого майна на праві власності відповідачам, суд дійшов висновку, що підстави для забезпечення позову, шляхом накладення арешту на вказане майно відповідача відсутні, тому в задоволенні заяви слід відмовити.

З врахуванням наведеного, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 149, 150, 153, 353-355 ЦПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка