Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/69/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Майстер І.П.
Доповідач Єгорова С. М.
У Х В А Л А

17.01.2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі: головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Гайсюка О.В., Дуковського О.Л.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3, та державного виконавця Улюшева Богдана Валерійовича про огляд доказів у цивільній справі за апеляційними скаргами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Улюшева Богдана Валерійовича та ОСОБА_3 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_5 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_6, ОСОБА_3 про зняття арешту з майна,

УСТАНОВИЛА:

В квітні 2017 року ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_6, ОСОБА_3, із врахуванням уточнень позовних вимог, просила скасувати арешт з рухомого майна, накладений постановою від 17.02.2017 року у виконавчому провадженні №48663330 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з наступного майна: фен "Мірта", доріжки розміром 1 м 20 с. х 2 м 10 см х 102 см; доріжки розміром 1 м 20 см х 2 м 50 см х102 см; доріжки розміром 1 м 20 см х 5 м 50 см х102 см; 4 комплектів євровікон WDS 400 АХОR К-3 розміром 600 x 1150, 850 x 1130, 1350 x 1130, 360 x 1150; ТV тумби Америка; 2-ох диванів-кроватей; комод; тумби туалетної; шафи для плаття та білизни; швейної машинки; 2-ох крісел для відпочинку; шафи комбінованої, та стягнення судових витрат.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року позов задоволено. Знято арешт, який був накладений постановою від 17.02.2017 року у виконавчому провадженні №48663330 відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з наступного майна: фен "Мірта", доріжки розміром 1 м 20 с. х 2 м 10 см х 102 см; доріжки розміром 1 м 20 см х 2 м 50 см х102 см; доріжки розміром 1 м 20 см х 5 м 50 см х102 см; 4 комплектів євровікон WDS 400 АХОR К-3 розміром 600 x 1150, 850 x 1130, 1350 x 1130, 360 x 1150; ТV тумби Америка; 2-ох диванів-кроватей; комод; тумби туалетної; шафи для плаття та білизни; швейної машинки; 2-ох крісел для відпочинку; шафи комбінованої. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Державний виконавецьУлюшев Б.В. та ОСОБА_3 звернулися до Апеляційного суду Кіровоградської області з апеляційними скаргами на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04 жовтня 2017 року.

Відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIІІ від 03.10.2017 року, який набрав чинності з 15.12.2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно підпункту 9 пункту 1 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 та державний виконавець Улюшев Б.В. подали клопотання про відтворення запису відеоконференції від 26.09.2017 року та огляд за адресою: АДРЕСА_1), 4 комплектів євро вікон WDS 400 AXOR K-3 розміром 600/1150, 850/1130, 1350/1130, 360/1150 (а.с.80 т.2).

Зокрема зазначали, що ОСОБА_3 в апеляційній скарзі посилається на те, що ОСОБА_5 в судовому засіданні 26.09.2017 року в режимі відеоконференції повідомила, що металопластикові вікна встановлено до житла за адресою АДРЕСА_1, тобто властивості металопластикових вікон під час розгляду справи в суді першої інстанції змінилися. Для справи істотне значення має з'ясування обставин щодо можливості виникнення цивільних прав та обов'язків щодо металопластикових вікон як будівельних матеріалів, що не з'ясовано судом першої інстанції.

Просили задовольнити вказане клопотання в частині огляду судом за участі сторін та їхніх представників за вказаною адресою 4 комплектів вікон.

Відповідач ОСОБА_3 підтримала заявлене клопотання.

Позивач заперечувала проти задоволення вказаного клопотання.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що це клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ).

Частиною 1 статті 85 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIІІ встановлено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.77 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 81 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ).

Статтею 116 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу. Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, спричинені у зв'язку із забезпеченням доказів, у разі неподання позовної заяви у строк, зазначений в частині п'ятій цієї статті, а також у разі відмови у позові.

Заява про забезпечення доказів має відповідати вимогам ст. 117 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ.

Статтею 367 ЦПК в редакції Закону № 2147-VIІІ встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Подане клопотання про огляд доказів за вказаною відповідачами адресою не відповідає вимогам ст. ст. 117, 367 ЦПК України і не містить підстав, які б вказували на необхідність огляду спірних вікон судом апеляційної інстанції.

Про зазначені у клопотанні обставини учасникам справи було відомо з пояснень позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції, заяв чи клопотань про забезпечення доказів, в тому числі огляд спірного майна до суду першої інстанції не надходило.

Колегія суддів апеляційної інстанції не має спеціальних знань для надання оцінки щодо придатності спірних вікон до використання та зміни властивостей цим майном, а будь-яких клопотань про залучення спеціалістів чи проведення експертизи для визначення стану металопластикових вікон як будівельних матеріалів представники відповідачів не заявляли.

З урахуванням викладеного у задоволенні клопотання ОСОБА_2та Улюшева Б.В. про огляд 4 комплектів євро вікон необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 85, 116, 260, 261, 367, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3, та державного виконавця Улюшева Богдана Валерійовича про огляд доказів відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.В. Гайсюк

О.Л. Дуковський