Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/803/17

11 січня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря: Скоблей О.В.

з участю позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

представника позивача-адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільно нажите майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільно нажите майно.

Позовні вимоги мотивувала тим, що зОСОБА_4 з 19.11.2005року по 29.04.2014р. перебувала у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 08.04. 2014 року їх шлюб розірвано.

У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_5 Василівна-14.03.2006 року народження та ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1., які після розірвання шлюбу залишено проживати з нею.

За час сумісного проживання вона спільно з чоловіком побудували незавершений житловий будинок, що знаходиться в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Також під час перебування у шлюбі ОСОБА_4 отримав земельну ділянку площею 0.1387га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яку приватизував. Також ними спільно придбали дерево обрізне у кількості 15 шт. довжиною 5 метрів, товщиною 12 см.х 8 см.; дошку-у кількості 25 шт. довжиною 5метрів, товщиною 5 см. та дерево обрізне у кількості 15 шт. довжиною 5 метрів, товщиною 15 см. х 20 см., що знаходиться за вищевказаною адресою смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Оскільки вищезазначене придбане ними спільно за спільні кошти подружжя у шлюбі , тому їй належить ? частка вищевказаного майна подружжя.

До початку розгляду справи по суті позивач збільшила позовні вимоги в порядку ст.31 ЦПК УКраїни ( в ред 2004р.).

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов у зміненому виді та просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та виконаних робіт незавершеного житлового будинку, що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а також на ? частку приватизованої земельної ділянки площею 0.1387 га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області,та на 1/2 частку дерева обрізного у кількості 15 штук довжиною 5 метрів, товщиною 12 см. на 8 см.; дошку у кількості 25 штук довжиною 5 метрів, товщиною 5 см.; дерево обрізне у кількості 15 штук, довжиною 5 метрів, товщиною 15 см. на 20 см., що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області та стягнути в її користь сплачені судові витрати.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином у відповідності до вимог ЦПК України (в редакції від 18.03.2004 року із змінами), про що свідчить оголошення, яке розміщене в газеті «Урядовий Кур»єр» від 20.06.2017р. за № 113(5982) Про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалив судове засідання провести у відсутності сторін, в порядку заочного розгляду, на підставі наявних в справі доказів.

В порядку п. 9 ч. 1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суд, враховуючи достатність матеріалів, доказів, що відповідач повідомлений в установленому законом порядку про дату розгляду справи, від якого не надійшло відзиву та ніяких заяв про перенесення розгляду справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності зі ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності та зв'язку, встановив наступне.

Частиною 3 та 4 статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до вимог ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони по справіз 19.11.2005року по 29.04.2014р. перебувалИ у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Надвірнянського районного суду, Івано-Франківської області від 08.04. 2014 року їх шлюб розірвано.( а.с.11 )

У шлюбі народилося двоє дітей: ОСОБА_5 Василівна-14.03.2006 року народження та ОСОБА_6 - 24.01.2010року народження, які після розірвання шлюбу залишено проживати з матір»ю.( а.с.8-11)

В період шлюбу, відповідач отримав земельну ділянку площею 0.1387га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, яку приватизував, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.09.2017р. ( а.с73-74. )

На вказаній земельній ділянці сторони спільно розпочали будівництво житлового будинку, що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, однак не завершили.

Також ними спільно придбано дерево обрізне у кількості 15 шт. довжиною 5 метрів, товщиною 12 см.х 8 см.; дошку кількості 25 шт. довжиною 5метрів, товщиною 5 см. та дерево обрізне у кількості 15 шт. довжиною 5 метрів, товщиною 15 см. х 20 см., що знаходиться за вищевказаною адресою смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. ( а.с. 76)

Згідно висновку експерта №054 /Б3-17 судової будівельно- технічної експертизи вартість будівництва врахуванням вартості будівельних матеріалів, конструктивних елементів і робіт, витрачених на будівництво досліджуваного житлового будинеку, що знаходиться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області складає 149776грн.00коп, вартість будівельних матеріалів, що знаходиться за адресою: смт.Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області складає 10550грн.00 коп.; ринкова вартість земельної ділянки площею 0.1387га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області складає 77354грн 00 коп.( а.с.75-98)

Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 9 грудня 2015 року у справі № 6-814цс15 відповідно до положень статей 6, 17 ЗК України 1992 року, Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15 «Про приватизацію земельних ділянок», Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадян (затверджений наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 лютого 1993 року № 10) і статті 60 СК Українии, які були чинними на час приватизації особою спірної земельної ділянки, земельна ділянка, одержана громадянином у період шлюбу в приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку й господарських будівель, ведення особистого підсобного господарства, садівництва, дачного і гаражного будівництва, є його власністю, а не спільною сумісною власністю подружжя, оскільки йдеться не про майно, нажите подружжям у шлюбі, а про одержану громадянином частку у земельному фонді.

Разом з тим, виходячи зі статті 30 ЗК України 1992 року, згідно з якою при переході права власності на будівлю і споруди разом з цими обєктами переходить і право власності на земельну ділянку без зміни її цільового призначення, у разі будівництва подружжям на земельній ділянці будівель і споруд право власності на земельну ділянку відповідно виникає й в учасників спільної власності на ці будівлі та споруди. Аналогічне право в учасників спільної власності на будівлі і споруди виникає при приватизації земельних ділянок, на яких останні знаходяться.

Такі самі норми містяться в нині чинних статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

Відповідно до статті 60СК України, чинного на час будівництва спірного будинку, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно зі статтею 70 СКУкраїни в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Аналогічні норми містяться і в статтях 60, 63, 70 СК України, частині третій статті 368, частині другій статті 372 ЦК України.

Таким чином оскільки земельна ділянка була приватизована в період перебуванння сторін у зареєстрованому шлюбі і на ній сторони спільно розпочали будівництво житлового будинку та за спільні кошти придбали будівельні матеріали, тому вищезазначене майно є спільною сумісною власністю сторін,їх частки визнаються рівними.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об'єкт будівництва (об'єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб'єктивних майнових, а також зобов'язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд має право здійснити поділ об'єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

У разі неможливості поділу об'єкта незавершеного будівництва суд може право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити у компенсацію.

Правовий аналіз статей 60, 63, 69 СК України та статей 328, 331, 368, 372 ЦК дозволяє дійти висновку про те, що об'єкт незавершеного будівництва, зведений за час шлюбу, може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток.

Правовові висновки містяться у постановах Верховного Суду України від грудня 2015 року та 07 вересня 2016 року .

Під час розгляду справи судом знайшло підтвердження спільного будівництва житлового будинку, що знаходиться смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, сторонами у період їхнього перебування у шлюбі, тому, суд прийшов до висновку, про підставність позову та визнання права за сторонами у рівних частках на будівельні матеріали і конструктивні елементи та роботи, земельну ділянку, що знаходиться смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області,

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв'язку з викладеним, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 1280,00 грн. гривні а також з відповідача в дохід держави підлягають стягненню 1188,40 грн. (одну тисячу сто вісімдесят вісім гривень сорок копійок) судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 328, 331,376 ЦК України, ст.ст. 60,63,69,71 СК України ст. ст. 12, 13, 19,76, 81, 133,141, 223, 259, 263-265, 280-284,354,355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спільно нажите майно задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та виконаних робіт незавершеного житлового будинку, що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, загальною вартістю 149776,00 грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки площею 0.1387 га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ринковою вартістю 77354,76 грн.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 право власності на 1/2 частку дерева обрізного у кількості 15 штук довжиною 5 метрів, товщиною 12 см. на 8 см.; дошку у кількості 25 штук довжиною 5 метрів, товщиною 5 см.; дерево обрізне у кількості 15 штук, довжиною 5 метрів, товщиною 15 см. на 20 см., що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, загальною вартістю 10550,00 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку будівельних матеріалів та виконаних робіт незавершеного житлового будинку, що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, загальною вартістю 149776,00 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки площею 0.1387 га за кадастровим номером :13:002:0033 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: в смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, ринковою вартістю 77354,76 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2 право власності на 1/2 частку дерева обрізного у кількості 15 штук довжиною 5 метрів, товщиною 12 см. на 8 см.; дошку у кількості 25 штук довжиною 5 метрів, товщиною 5 см.; дерево обрізне у кількості 15 штук, довжиною 5 метрів, товщиною 15 см. на 20 см., що знаходяться за адресою: смт. Ланчин, вул. Ковпака 40 «А», Надвірнянського району, Івано-Франківської області, загальною вартістю 10550,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_1 1280,00 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят гривень) сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь держави 1188,40 грн. (одну тисячу сто вісімдесят вісім гривень сорок копійок) судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 18.01.2018 року