Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , при секретарі Мащенко Д.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід плюс Захід» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

29 вересня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід плюс Захід» звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 102813,49 грн., сплачені йому на підставі виконавчого листа №554/9492/15-ц від 23.03.2016 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави та відповідно до виконавчого провадження №51023996, яке перебувало на виконанні в Подільському відділі ГТУ юстиції у Полтавській області. В обґрунтування позову вказує, що 21.10.2015 року заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та стягнуто з ТОВ «Схід плюс Захід» матеріальну шкоду в розмірі 51437,57 грн. та моральну шкоду в розмірі 200 000,00 гривень, а також судовий збір в сумі 2514,38 гривень. На виконання рішення суду було видано виконавчий лист, який предявлено до виконавчої служби. 11.05.2016 року Подільським ВДВС м.Полтави відкрито виконавче провадження та примусово стягнуто з рахунків Товариства на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 102813,49 грн. Ухвалою цього ж суду від 25.05.2017 року заочне рішення було скасовано, а виконавче провадження закрито.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що у звязку із скасуванням заочного рішення, на виконання якого було стягнуто кошти, відповідно до положень статті 1212 ЦК України безпідставно утримані грошові кошти мають бути повернуті позивачу. Підтвердив, що на даний час провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Схід плюс Захід» про стягнення матеріальної та моральної шкоди триває та рішення по суті спору прийнято не було.

Відповідач в позовні вимоги не визнав. В судовому засіданні пояснив, що заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 21.10.2015 року його позов до ТОВ «Схід плюс Захід» було задоволено та стягнуті грошові кошти, частина яких в розмірі 102813,49 грн. була утримана державною виконавчою службою на його користь. Вказане рішення вважає законним та обґрунтованим, не погоджується із його скасуванням, а грошові кошти отримані ним на підставі заочного рішення суду. На підставі цього просив відмовити у позові.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

21 жовтня 2015 року заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави позов ОСОБА_2 до ТОВ «Схід плюс Захід» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 51437 грн. 57 коп.. та моральну шкоду в розмірі 200 000 грн., а всього 251437 грн. 57 коп.

На виконання зазначеного рішення суду 23 березня 2016 року Октябрським районним судом м.Полтави було видано виконавчий лист, який було предявлено до виконання ОСОБА_2 та постановою державного виконавця Ленінського ВДВС м.Полтава від 11.05.2016 року було відкрито виконавче провадження ВП№51023996.

Згідно з листом Подільського ВДВС м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 11.08.2017 року №19620 підприємству ТОВ «Схід плюс Захід» було повідомлено, що в рамках виконавчого провадження ВП№51023996 з примусового виконання виконавчого листа №554/9492/15-ц від 23.03.206 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення з ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 251437,57 грн., в ході проведенні виконавчих дій державним виконавцем з розрахункових рахунків підприємства було утримано заборгованість на загальну суму 102813,49 грн.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 25 травня 2017 року поновлено ТОВ «Схід плюс Захід» строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та заочне рішення від 21.10.2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Схід плюс Захід» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасоване.

На даний час вказана справа перебуває на розгляді в Селидівському міському суді Донецької області та остаточне рішення не прийнято.

Постановою державного виконавця Подільського ВДВС м.Полтава від 31.08.2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №554/9492/15-ц, виданого 23.03.206 року Октябрським районним судом м.Полтави, про стягнення з ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 251437,57 грн., закінчено у звязку із скасуванням заочного рішення на підставі якого було видано виконавчий лист. Також в постанові зафіксовано, що в хоід виконавчого провадження з боржника ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2 стягнуто кошти в розмірі 102813,49 грн., які у відповідності до ст.1191 Цивільного кодексу України можуть бути стягнуті зі стягувача в порядку регресу.

Таким чином, з позивача на користь ОСОБА_2 за заочним рішенням суду, яке в подальшому було скасовано, було стягнуто грошові кошти в сумі 102813,49 грн.

На даний час по справі рішення не прийнято. Проте навіть за наявності повторного позитивного для ОСОБА_2 рішення суду по справі видається новий виконавчий лист, за яким можуть проводитися виконавчі дії з примусового виконання рішення суду. При цьому суми коштів, стягнуті за попереднім виконавчим провадженням в рамках виконання іншого виконавчого листа, не можуть бути зараховані за новим виконавчим провадженням.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Загальні підстави для виникнення зобов'язань у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Згідно з ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За ст.1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Отже, стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Таким чином, заочне рішення Октябрьского районного суду м.Полтави від 21 жовтня 2015 року, за яким фактично утримані кошти з ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2 в сумі 102813,49 гривень, було скасовано цим же судом та не підлягає виконанню. Тобто на даний час відсутня правова підстава для стягнення коштів з ТОВ «Схід плюс Захід» на користь ОСОБА_2, а раніше отримані ОСОБА_2 кошти за скасованим рішенням суду перебувають без достатніх для цього підстав, оскільки підстава, на якій вони були набуті, згодом відпала. У звязку із цим безпідставно отримані кошти в розмірі 102813,49 гривень мають бути повернуті позивачу, а тому позовні вимоги ТОВ «Схід плюс Захід» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вказаних положень з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 1600,00 гривень.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід плюс Захід» до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутих грошових коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід плюс Захід» (, АДРЕСА_1) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 102 813 гривень 19 копійок, сплачені на підставі виконавчого листа №554/9492/15-ц від 23 березня 2016 року, виданого Октябрським районним судом м.Полтави, а також судовий збір в сумі 1600,00 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлено 26 січня 2018 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов