Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 310/4139/13-ц Головуючий у 1-й інстанції Парій О.В.
Номер провадження 22-ц/778/256/18 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

за участі секретаря Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року у справі за позовом Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави до Бердянської міської ради, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2013 року Бердянський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, правонаступником якого на час вирішення справи є Бердянський місцевий прокурор Запорізької області звернувся до суду в інтересах держави із позовною заявою до Бердянської міської ради, ОСОБА_3, Управління Держземагенства у Бердянському районі Запорізької області про скасування рішення, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, скасування запису про його державну реєстрацію та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначав, що п.п. 1.97. п.1 рішення Бердянської міської ради № 28 від 29.10.2009 року затверджено технічну документацію та передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1169 га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва в межах норм безоплатної приватизації, яка розташована в ОСК «Гроно». Бердянським районним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» проведена державна реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 за ОСОБА_3 за реєстраційним номером 57 від 08.12.2009 року. Проведеною прокурорською перевіркою встановлено, що рішення Бердянської міської ради від 29.10.2009 року № 23 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення ОСК «Гроно» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК «Гроно» земельної ділянки орієнтовною площею 18,37 га, розташованої в східній частині міста Бердянська для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01.10.2010 року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради. Станом на час прийняття Бердянською міською радою рішення № 28 від 29.10.2009 року та станом на теперішній час, проект землеустрою щодо відведення ОСК «Гроно» земельної ділянки для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства не розроблений, з дозвільними установами не погоджений, межі земельної ділянки в натурі не встановлені. Вказує, що документи, які посвідчують право на земельну ділянку у ОСК «Гроно» відсутні, тому сесія Бердянської міської ради п'ятого скликання, приймаючи рішення №28 від 29.10.2009 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва», всупереч вимогам чинного законодавства України, незаконно розпорядилася землею комунальної власності. Проект відводу земельної ділянки, всупереч вимогам ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ст. 118 ЗК України, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів від 26.05.2004 року № 677 «Про затвердження порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_3 не розроблявся та відповідно не затверджувався. Перевіркою також встановлено, що голова ОСК «Гроно» ОСОБА_5 протягом 2009-2010 років, діючи умисно, незаконно складав та видавав особам, зазначеним в рішенні Бердянської міської ради № 28 від 29.10.09 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва», довідки, в яких вказав відомості, що не відповідають дійсності, про те, що ці особи, є членами ОСК «Гроно» та мають в користуванні земельні ділянки. Вироком Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2010 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Окрім того, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.2011 року за ч. 1 ст. 367 КК України засуджено начальника Управління Держкомзему у м. Бердянську ОСОБА_6, який у період з 2009 по 2010 роки незаконно погодив членам ОСК «Гроно» технічну документацію щодо відведення земельних ділянок, які не перебували у користуванні вказаного кооперативу.

Посилаючись на викладені обставини, просив суд визнати незаконним та скасувати п.п. 1., 1.97 рішення сімдесят четвертої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання від 29.10.2009 року № 28 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва»; - визнати недійсним державний акт на право власності серії НОМЕР_2 на земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1169 га для ведення садівництва на території ОСК «Гроно» вартістю 420,84 грн., виданий на ім'я ОСОБА_3; - скасувати державну реєстрацію акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 здійснену в «Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі» за реєстраційним номером 57 від 08.12.2009 року; - зобов'язати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку вартістю 420,84 грн. НОМЕР_3 площею 0,1169 га, розташовану в ОСК «Гроно» в м. Бердянську Запорізької області, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданому ОСОБА_3, територіальній громаді м. Бердянська.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано підпункт 1.97. пункту 1 рішення сімдесят четвертої сесії Бердянської міської ради п'ятого скликання від 29 жовтня 2009 року № 28 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва».

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 на земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1169га. для ведення садівництва на території ОСК «Гроно» вартістю 420,84 грн., виданий на ім'я ОСОБА_3

Зобов'язано ОСОБА_3 повернути земельну ділянку вартістю 420,84 грн. НОМЕР_3 площею 0,1169 га, розташовану в ОСК «Гроно» в м. Бердянськ Запорізької області, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії НОМЕР_1, виданому ОСОБА_3, територіальній громаді міста Бердянська.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 25 липня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду від 01 березня 2016 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність рішення суду у зв'язку невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити по цій справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 375 ЦК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка передана ОСОБА_3 з порушенням порядку, визначеного земельним законодавством, із землі, яка ОСК «Гроно» у встановленому законом порядку не передавалась, докази того, що ОСОБА_3 був членом ОСК «Гроно» в матеріалах справи відсутні, а рішення Бердянської міської ради Запорізької області від 29 жовтня 2009 року № 28 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва» прийняте на підставі виданих головою ОСК «Гроно» документів, в яких було вказано завідомо неправдиві дані, за що останнього визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого статтею 366 КК України.

Фактична сторона справи встановлена з додержанням норм процесуального права, щодо встановлених обставин суд дійшов вичерпних юридичних висновків і правильно застосував норми земельного законодавства.

Відповідно до ст. 14 Конституції України та ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством України, що перебуває під особливою охороною держави, а тому її використання на шкоду правам і свободам громадян, суперечить інтересам держави та суспільним інтересам.

Частинами першою та другою статті 116 ЗК України визначено, що громадяни і юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 118 ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої, дев'ятої, десятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву про вибір місця розташування земельної ділянки до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Вибір місця розташування земельної ділянки та надання дозволу і вимог на розроблення проекту її відведення здійснюються в порядку, встановленому статтею 151 ЗК України.

Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126 ЗК України в редакції, яка була чинною на момент виникнення правовідносин).

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Таким чином, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судами установлено, що на підставі рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 28 «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення садівництва» від 29 жовтня 2009 року (п. п. 1, 9.7) затверджено технічну документацію та передано в приватну власність ОСОБА_3 земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1169 га, що перебуває у користуванні, для ведення садівництва (а.с. 4).

08 грудня 2009 року на підставі вказаного рішення Бердянським районним відділом Запорізької регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" проведено реєстрацію за № 57 державного акта на право власності серії НОМЕР_1 на земельну ділянку НОМЕР_3 площею 0,1169 га на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 6).

Також судом встановлено, що рішенням Бердянської міської ради Запорізької області від 29 жовтня 2009 року № 23 «Про погодження місця розташування та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки ОСК «Гроно» було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСК «Гроно» земельної ділянки, орієнтовною площею 18,37 га в східній частині м. Бердянська, для розміщення та використання земель загального користування садівничого товариства із зазначенням необхідності розробити проект відведення та погодити його відповідно до норм чинного законодавства в термін до 01 жовтня 2010 року для затвердження та прийняття рішення на сесії міської ради.

Рішення щодо надання земельної ділянки площею 18,37 га ОСК «Гроно» в користування або за договором оренди не приймалося.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Бердянського міськрайонного суду від 01 грудня 2010 року Голову правління ОСК «Гроно» ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він протягом 2009-2010 років, діючи умисно, незаконно складав та видавав незаконно громадянам, у тому числі ОСОБА_3, довідки про те, що вони є членами ОСК «Гроно» та мають в користуванні земельні ділянки, розташовані на території орієнтовною площею 18,37 га в східній частині м. Бердянська (а.с. 10-11).

Вироком Бердянського міськрайонного суду від 05.04.11 року, який набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Вироком встановлено, що ОСОБА_6, працюючи начальником Управління Держкомзему у м. Бердянськ, протягом 2009-2010 років незаконно погодив технічну документацію із землеустрою на території ОСК «Гроно», не пересвідчився в тому, що земельні ділянки знаходяться у користуванні ОСК «Гроно» та видав громадянам, зокрема ОСОБА_3, висновки, якими узгодив оформлення державних актів на право власності на землю (а.с. 12-13).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_3 не мав законних підстав для отримання у власність земельної ділянки, а державний акт виданий відповідачеві з порушенням вимог земельного законодавства, суд обґрунтовано задовольнив позов.

З огляду на зазначене, судом першої інстанції зроблений правильний висновок, що відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, що наявне грубе порушення Бердянською міською радою чинного законодавства в частині підстав та порядку надання земельної ділянки у власність відповідачу, про незаконність п. п. 1,97 рішення Бердянської міської ради № 28 від 29 жовтня 2009 року про передачу ОСОБА_3 вищевказаної земельної ділянки, що тягне необхідність його скасування. Відповідно, державний акт на право приватної власності на земельну ділянку обґрунтовано визнаний недійсним, а земельна ділянка є такою, що підлягає поверненню за належністю територіальній громаді м. Бердянська в особі Бердянської міської ради.

Доводи апеляційної скарги, що позов предявлений не в інтересах держави, що прокурор не мав права на його предявлення, щодо невідповідності рішення суду першої інстанції практиці Європейського суду з прав людини колегія не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.14 Конституції України є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Як наголосив Верховний Суд України у рішенні по справі № 6-2510цс15 від 16 грудня 2015 року, прийняття рішення про передачу земель державної власності в комунальну власність, а також земельної ділянки в приватну власність із земель відповідно державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (стаття 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).

Отже правовідносини, пов'язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.

Крім того, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі Трегубенко проти України від 02.11.2004, суд зазначив що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 25 листопада 2015 року).

Таким чином, в порушення зазначених вимог законодавства спірним пунктом рішення міської ради незаконно передано у приватну власність земельну ділянку, яка може перебувати тільки у комунальній власності та передаватись в лише в оренду - відповідно до вимог ч. 4 ст. 59 ЗК України та ч. 3 ст. 85 ЗК України, чим позбавлено як територіальну громаду, так і кожного її члена, права розпоряджатись землею у встановленому законом порядку.

За таких обставин у позові «суспільним», «публічним» інтересом звернення керівника Бердянської місцевої прокуратури до суду з вимогою витребування спірної земельної ділянки з володіння ОСОБА_3 є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - передачі громадянину у приватну власність із комунальної власності, а також захист суспільних інтересів загалом, права власності на землю Українського народу. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування, відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу та територіальної громади м. Бердянська на землю, захист такого права шляхом повернення в комунальну власність землі, що незаконно вибула з такої власності.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позовної давності є неспроможними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України (в редакції закону станом на день прийняття Бердянською міською радою рішення № 28 від 29.10.2009 року) позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 року № 4176-УІ, який набрав чинності 15.01.2012 року, п.4 ч.1 ст. 268 ЦК України був виключений.

Разом з тим, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

Отже, з огляду на правила п.5 зазначених Прикінцевих та перехідних положень, доводи відповідача про сплив позовної давності у даному випадку не можуть бути прийняті до уваги.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів і не згоди з висновками судів по їх оцінці.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області відповідає вимогам закону й підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 березня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 22.01.2018 року.

Головуючий

Судді: