Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1988 року, неповнолітніх дітей не мають, на даний час сімя розпалася, через конфліктні ситуації, подружню зраду, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, а тому позивач просила розірвати шлюб.

Представник позивача, уточнивши в судовому засіданні мотивувальну частину позову, підтримав позовні вимоги про розірвання шлюбу.

Представник відповідача позов визнав.

Заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 06.11.1988 року зареєстрували шлюб. Наведене підтверджується матеріалами справи .

Представник позивача зазначив, що спільне життя подружжя ОСОБА_2 суперечить інтересам позивача, , шлюбні відносини припинені, примирення не можливе.

Представник відповідача ствердив обставини справи, не заперечував винесення рішення в підготовчому судовому засіданні.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію сторін щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їхнім інтересам. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача розмір судових витрат.

Клопотання щодо зміни прізвища позивач не подавала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 110, 112,113 СК України, 10,19,130,137,14, 200,258,263,264,354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06.11.1988 року в Озернянській сілкій ради Білоцерківського району Київської області, актовий запис № 36 - розірвати.

Прізвище позивача залишити «Хоменко».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_3