Провадження №2/521/1226/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Бєрової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» філія « Інфокс водоканал» про зобовязання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Інфокс» філія «Інфокс водоканал», якому просить суд захистити його права як споживача шляхом зобовязання ТОВ «Інфокс водоканал» філія «Інфокс водоканал», як виконавця послуг з постачання холодної води, провести у встановленому законом порядку прийняття до експлуатації та опломбування приладу обліку холодної води встановлений у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1; зобовязати відповідача провести перерахунок за весь період оплати за водопостачання по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1, виходячи з затверджених норм водокористування на одну особу, без нарахування за водовідведення; зобовязати ТОВ «Інфокс водоканал» філія «Інфокс водоканал» укласти зі споживачем ОСОБА_1, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21. 07. 2005 року договір «Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» щодо постачання води у належне йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, стягнути з відповідача на користь позивача 1 000 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що йому на праві власності належить домоволодіння під номером АДРЕСА_1. Послуги з водопостачання з 2000 року йому надає ТОВ «Інфокс водоканал» філія «Інфокс водоканал». Позивач вказує, що протягом всього періоду водокористування він своєчасно та в повному обсязі оплачує спожиту послугу водопостачання. Водопостачання відбувалося без приладу обліку, то у нарахування проводилося за нормами водокористування, затвердженими у встановленому порядку. У вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача за дозволом про встановлення приладу обліку води у приватному будинку. В телефонному режимі було повідомлено про необхідність сплати за послуги, які надасть відповідач що мало включати весь перелік робот від розроблення проекту до опломбування та прийняття до експлуатації приладу обліку води. Позивач оплатив суму - 820 гривень, 25.10.прибув інженер для огляду, однак до отримання позивачем проекту йому прийшло повідомлення від відповідача від 01.11.2016 року, що заборгованість позивача складає 1734,06 гривень. Позивач наголошує, що неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання розяснень про причини виникнення цієї заборгованості, і тільки 07.03.2017 року надано відповідь що начебто 22.09.2016 року складено Акт обстеження № 2205, яким виявлено підключення позивача до міської мережі водовідведення, а тому відповідач вважає, що має всі підстави нарахувати йому на оплату за водовідведення за останні три роки. Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо направлення до його будинку працівників для прийняття приладу обліку води та його опломбування. 02.03.2017 року до позивача прийшов представник відповідача, який повідомив що до його повноважень не входить опломбування та прийняття до експлуатації лічильника води, а він зобовязаний повідомити позивача що поки не заплатить нараховану суму за водовідведення, лічильник не буде прийнято та опломбовано. Позивач наголошував, що відповідач без будь-яких підстав, доказів, обґрунтування вимагає від нього сплату за централізоване водовідведення, за три роки тобто за послугу яку він у позивача не замовляв та якою не користується. Будь-яких доказів у відповідача в обґрунтування його рахунків не має, тому позивач розцінює дії відповідача як зловживання монопольним становищем, як злочинне та безпідставне вимагання від нього грошей, як шантаж про повне відключення його від водопостачання, умисне порушення його прав як власника майна та споживача. Такі дії відповідача тривалий час спричиняють йому моральну шкоду, яка тривала за своїм заподіянням, проявляється у перебуванні позивача у стресі, переживань, образи від систематичного та безкарного порушення його прав. Незаконні дії відповідача спричинили моральну шкоду розмір якої позивач визначив у розмірі 1 000 000 гривень.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що ТОВ «Інфокс» є експлуатуючою організацією, яка відповідно до п.1.3 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627 з змінами та доповненнями, внесеними наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27 березня 2012 року № 131 від 24 жовтня 2012 року № 541 обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопроводу і каналізації, спорудження і обладнання, а також технологічні прилади, які знаходяться у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем. По особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому на позивача, ОСОБА_1, нарахування за послуги водокористування здійснювались з 01.11.2000 р. за нормативами (нормами) споживання із розрахунку на 1-у особу без урахування водовідведення. 22.09.2016 року співробітниками Відповідача в ході інвентаризації було встановлено факт підключення домоволодіння Відповідача (АДРЕСА_1) до централізованої системи водовідведення, в результаті чого було складено акт № 2205. На підставі зазначеного акту, по особовому рахунку НОМЕР_1 позивачу нараховано за послуги водопостачання з урахуванням водовідведення з 01.09.2013 року наступним чином: згідно постанови Національної комісії, яка здійснює державне регулювання в сферах енергетики і комунальних послуг встановлені для населення наступні тарифи: з 01.03.2012р. постановою №89 від 10.02.2012 р. на централізоване водопостачання - 2,736 грн. За 1 куб. м.. централізоване водовідведення- 1,728 грн. за 1 куб. м.; з 01.07.2014 р. постановою №657 від 13.06.2014 р. на централізоване водопостачання-4,872 грн. за 1 куб. м.; на централізоване водовідведення- 4,236 грн. за 1 куб.м.; з 01.05.2015 р. постановою №900 від 26.03.2015 р. на централізоване водопостачання-4,932 грн. за 1 куб. м.; на централізоване водовідведення- 4,428 грн. за 1 куб.м.; з 01.01.2016 р. постановою №2754 від 12.11.2015р. на централізоване водопостачання - 5,64 грн. за 1 куб. м.; на централізоване водовідведення- 4,656 грн. за 1 куб.м.; з 02.08.2016 р. постановою №1141 від 16.06.2016р. на централізоване водопостачання - 7,332 грн. за 1 куб. м.; на централізоване водовідведення - 5,652 грн. за 1 куб.м. Відповідно до ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення від 10.01.2002 року № 2918-Ш (з змінами та доповненнями) споживачі питної води зобов'язані: не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання. В результаті обстеження співробітником Відповідача, яке відбулося 02.03.2017 року, зауважень щодо водопостачання виявлено не було, а обстежити систему водовідведення та встановити тип водовідведення не виявилося можливим у зв'язку з відсутністю колодязя в точці підключення до мережі водовідведення (засипаний щебенем). Від підпису в акті від 02.03.2017 року № 517 та від його отримання Позивач відмовився. 10.03.2017 року також вищезазначені перешкоди для обстеження місця підключення до мережі водовідведення чи знаходження вигрібної ями, Позивачем усунуті не були. Позивачем не було забезпечено доступ співробітників Відповідача до повного обстеження мереж водозабезпечення належної йому ділянки, у зв'язку з чим Позивач був викликаний на засідання технічної комісії на 17.03.2017 р. з 11.00 до 15.00. Про вказане було складено акт від 10.03.2017 р. № 527. На засідання технічної комісії позивач ОСОБА_1 не з'явився. Рішенням технічної комісії № 10/170317 від 17.03.2017 року було прийнято рішення: у зв'язку зі здійсненням самовільного водовідведення, відключити від системи водовідведення без додаткового попередження. Структурним підрозділом Відповідача - Управлінням «Водозбут», були вжиті заходи щодо виконання рішення Технічної комісії. Так, 29.03.2017 року за адресою Позивача було проведено обстеження щодо виявлення пролягання труби водовідведення та місця підключення до мережі водовідведення за допомогою георадару. Однак місце підключення виявлено не було, оскільки георадар не може виявити місце знаходження труб водовідведення, що засипані будівельним брухтом.

Позивач не допускає співробітників Відповідача для обстеження системи водовідведення свого житлового будинку та (або) вигрібної ями за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується наступними доказами: актом № 517 від 02 березня 2017 року; актом № 527 від 10 березня 2017 року; листом відповідача на адресу ОСОБА_1 за вих. від 22.03.2017 р.№ К-51/2ув; наряд-заказом № 60008138 від 15.11.2017 р. та актом № 60008138 від 15.11.2017року; наряд-заказом № 60008477 від 28.11.2017 р. та актом №60008477 від 28.11.2017року. Щодо вимоги Позивача стосовно проведення перерахунку за весь період оплати за водопостачання по домоволодінню за вищезазначеною адресою, виходячи з затверджених норм водокористування на одну особу без нарахування за водовідведення зазначила, що підстави для здійснення перерахунку за надані послуги чітко визначені п.32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630: виконавець зобов'язаний проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Позивач не допускає співробітників Відповідача для обстеження системи водовідведення свого житлового будинку та (або) вигрібної ями за адресою: АДРЕСА_1, тим самим порушує договірні зобов'язання, передбачені п. 3.4.3 укладеного між Позивачем і Відповідачем договору на послуги водопостачання та водовідведення від 17.06.2006 року № 6350 та вимоги ст. 22 Закону України Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення від 10.01.2002 року № 2918-Ш (з змінами та доповненнями), відповідно до якої споживачі питної води зобов'язані: не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання. З зазначених вище підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1.

03.02.2017 року ОСОБА_1 як споживач послуг, що надаються ТОВ «Інфокс Водоканал» філією «Інфокс водоканал» звернувся з заявою до Управління водо збуту з заявою про прийняття водомірного вузла в експлуатацію.

09.02.2017 начальником Управління «Водозбут» філії «Інфокс водоканал» повідомлено позивача, що прийняття водомірного вузла в експлуатацію буде проведено представниками Інспекції по контролю за водокористуванням та підключенням абонентів Управління «Водозбут» 01.03.2017 року. Додатково повідомлено, що прийняття в експлуатацію водомірного вузла буде проводитися із обстеженням мереж водопостачання та водовідведення на ділянці споживача ( для встановлення відповідності їх проекту) та фото фіксацією. Повідомлено, що відповідно дост.22 Закону України « Про питну воду», до обовязків споживача води зокрема відноситься не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання». У звязку із цим попереджають про відповідальність, передбачену законодавством за не допуск працівників Управління «Водозбут» до обстеження мереж водопостачання та водовідведення. По особовому рахунку НОМЕР_1, відкритому на позивача, ОСОБА_1, нарахування за послуги водокористування здійснювались з 01.11.2000 р. за нормативами (нормами) споживання із розрахунку на 1-у особу без урахування водовідведення.

Листом № 749-В вих. від 07.03.2017 року, начальник ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» управління «Водозбут» повідомив позивача, що нарахування за послуги водопостачання за особовим рахунком НОМЕР_1 проводилися з 01.11.2000 року за нормами на одну особу без врахування водовідведення. На підставі акту обстеження від 22.09.2016 № 2205 за особовим рахунком НОМЕР_1 зроблено перерахунок та проведено донарахування за послуги водовідведення за останні три роки. Станом на 01.03.2017 року на особовому рахунку НОМЕР_1 після перерахунку значиться заборгованість в сумі 1930, 74 гривень, яку необхідно оплатити. Для запобігання відключення послуги водовідведення необхідно до 28.03.2017 року надати узгоджену проектно-технічну документацію на водовідведення жилого будинку, оплатити заборгованість та переоформити договір на надання послуг про водопостачання та водовідведення.

Листом № К-51/2 від 22.03.2017 року, підписаним начальником ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» управління «Водозбут» ОСОБА_1 повідомлено, що на розгляді в Управлінні «Водозбут» перебуває заява від 03.02.2017 № 47 щодо приймання в експлуатацію водомірного вузла. Для приймання вузла інженерам Управління необхідно попередньо провести обстеження всієї системи водозабезпечення на земельній ділянці, тобто перевірити систему водопостачання та систему водовідведення. Вказане необхідно для забезпечення у подальшому належного функціонування прибору обліку води. Відповідно до ст. 22 Закону України Про питну воду, до обов'язків споживача води зокрема відноситься «не перешкоджати здійсненню контролю за технічним станом інженерного обладнання». Про проведення робіт по прийняттю в експлуатацію водомірного вузла із попереднім обстеженням мереж водопостачання та водовідведення, письмово повідомлено, однак провести вказані роботи 01.03.2017 не виявилось можливим із-за технічних причин. У листі вказується, що інженер Інспекції КВПА Управління «Водозбут» прибув за адресою абонента для проведення робіт 02.03.2017. В результаті обстеження зауважень щодо водопостачання не виявлено. Водовідведення здійснюється безперешкодно, однак встановити тип водовідведення (централізована мережа водовідведення або вигрібна яма) не виявилось можливим. Колодець у можливій точці підключення до мережі відсутній. Зі слів абонента водовідведення здійснюється до вигребної ями, однак перевірити це не виявилось можливим, так як на момент обстеження місце, в якому згідно слів власника будинку, розташована яма, було засипано щебнем. Повторне обстеження призначено на 10.03.2017. Від підпису в акті та від його отримання, Споживач відмовився. Копія акту додається. 10.03.2017 також вищезазначені перешкоди для обстеження можливого місця знаходження вигрібної ями, усунуті не були. Таким чином, не забезпечено доступ інженерів Управління «Водозбут» до повного обстеження мереж водозабезпечення належної ділянки. У зв'язку із цим, позивача викликано на засідання Технічної комісії Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» на 17.03.2017 з 11.00 до 15.00. Про вказане складено акт (копія додається).Повідомлено, що комісією винесене рішення «у зв'язку із здійсненням самовільного водовідведення, домоволодіння підлягає повному відключенню від систем водовідведення без додаткового попередження. У теперішній час Управлінням «Водозбут» вживаються заходи щодо виконання рішення Технічної комісії. Додатково повідомляють, що 22.09.2016 інженерами у ході інвентаризації встановлений факт підключення домоволодіння (АДРЕСА_1) до централізованої системи водовідведення. У зв'язку із цим, були проведені донарахування за користування зазначеною послугою за строк позовної давності. Перепровірити факт підключення у теперішній час не виявляється можливим із-за незабезпечення доступу до мереж.

З пояснень позивача в судовому засіданні судом встановлено, що будівництво житлових будинків по АДРЕСА_1 почалося ще у 1953 році на підставі Договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, вулиця ніколи не була каналізована у всіх власників домоволодіння відповідно до ДБН на земельних ділянках обовязково мали б бути вигрібні ями, без влаштування яких житлові будинки не приймалися до експлуатації. У 1991-1995 роках будівельним кооперативом «Дорожнік» по АДРЕСА_1 прокладена зливна станція (ливневка) задля запобігання підтоплення жилих будинків під час дощових опадів. Пізніше наприкінці 2000 років деякі власники житлових будинків самочинно підключилися до лівневої труби, що привело до користування цією трубою як каналізаційною трубою для скидання стічних вод. Позивач вказує що проживає з будинку з 60-х років, ніхто ні коли не будував каналізаційну мережу по АДРЕСА_1, тому що це взагалі не можливо зробити за рахунок та силами власників будинків, що розташовані на цій вулиці.

Представником ТОВ «Інфокс» філії « Інфокс водоканал» надані додаткові пояснення щодо позову ОСОБА_1, які представник відповідача підтримала в судовому засіданні звернувши увагу суду, що відповідачу невідомо хто здійснював роботи по прокладці каналізаційної лінії по АДРЕСА_1, проектно-технічна документація і технічні умови на прокладку каналізаційної лінії по АДРЕСА_1 у відповідача відсутні, інформації щодо надання дозволу відповідачем на здійснення робіт по прокладці каналізації по АДРЕСА_1 у відповідача не має. Дозвіл на виробництво земляних робіт відноситься до компетенції Департаменту муніципальної безпеки Одеської міської ради. Каналізаційна лінія підключена в міський колектор Д=200 мм з а/ц труб та проходить по вулиці Ефімова. Колектор Д-200 з а/ц труб 450 м під інвентарним номером 4337 по вулиці Центральній ( вул. Єфімова) був переданий в оренду ТОВ «Інфокс» відповідно до Витягу з переліку основних засобів, переданих в оренду по договору оренди від 17.12.2003 року між Одеською міськрадою та ТОВ «Інфокс» на 31 грудня 2003 року. Представник відповідача розяснила суду, що каналізаційна лінія, яка проходить від вулиці Весняної до вулиці Єфімова в м. Одесі на балансі ( в оренді) у Відповідача не значиться, однак при надходження проектної документації на підключення житлових будинків до вуличної каналізації по АДРЕСА_1 в технічних умовах на приєднання приватних житлових будинків до центральної системи водовідведення м. Одеси зазначаються споживачі, які надають дозвіл на приєднання саме власники житлових будинків АДРЕСА_2 (ОСОБА_3), АДРЕСА_3 (ОСОБА_2), АДРЕСА_4 (ОСОБА_4), АДРЕСА_5 (ОСОБА_5). Поняття «абонентська» каналізація як таке відсутнє, а є поняття «межа балансової належності». Згідно п.1.2. «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за № 936/15627 з змінами та доповненнями, внесеними наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27 березня 2012 року № 131 від 24 жовтня 2012 року № 541 «межа балансової належності лінія розподілу елементів систем водопостачання та водовідведення і споруд на них між власниками або користувачами.

Відповідно до Основних положень проектування ДБН В.2.5-75:2013 « Каналізація зовнішні мережі та споруди» п.8.15. «Зливні станції» у п.8.15.1, 8.15.2, 8.15.3 зазначено, що приймання рідких побутових відходів ( які зберігаються у вигребах) від не каналізованих районів слід здійснювати через зливні станції; зливні станції слід розташовувати поблизу каналізаційного колектора діаметром не менш ніж 400 мм, при цьому кількість стічних вод, що надходять від зливної станції не повинна перевищувати 20% загальної розрахункової витрати стоків у колекторі; для видалення з стічних вод сміття, крупно дисперсних домішок і піску на зливних станціях передбачають приміщення з решітками та піскоуловлювачами. БСК повні стічних вод, що скидаються від зливної станції, не повинно перевищувати 1000 мг/дм 3.

Суд проаналізувавши пояснення позивача, додаткові пояснення представника відповідача ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфокс водоканал», Основні положення проектування ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація зовнішні мережі та споруди» п.8.15. «Зливні станції», приходить до висновку про обґрунтованість позиції позивача щодо відсутності каналізаційної мережі на АДРЕСА_1, а тому вважає незаконними вимоги ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфокс водоканал» щодо перерахунку та до нарахування за послуги водовідведення грошової суми за останні три роки на особовому рахунку НОМЕР_1. Суд приймає до уваги що саме виходячи з пояснень представника відповідача встановлено відсутність каналізаційної мережі, за самовільного підключення до якої позивачу нараховані грошові кошти на підставі Акту обстеження № 2205 від 22.09.2016 року. Суд також вважає незаконною вимогу відповідача про надання у відділ роботу з приватним сектором управління «Водозбут» узгоджену проектно-технічну документацію на водовідведення жилого будинку за адресою будинок АДРЕСА_1, сплату заборгованості та переоформлення особового рахунку, оскільки розташування «зливної станції» без попереднього її обстеження спеціалістами та наявності висновку щодо можливості її підключення до каналізаційної мережі яка проходить по вулиці Ефимова колектор Д=200 з а/ц труб позбавляє належним чином узгоджену проектно-технічну документацію на водовідведення жилого будинку. Суд критично оцінює пояснення представника відповідача в тієї частині що інші власники будинків по АДРЕСА_1 надали технічні умови на приєднання приватних житлових будинків до центральної системи водовідведення м. Одеси, зазначивши, що в цих технічних умовах споживачі надали дозвіл на приєднання, оскільки суду не змоги пояснити який дозвіл, на приєднання до чого та на яких підставах власники житлових будинків АДРЕСА_2 (ОСОБА_3), АДРЕСА_3 (ОСОБА_2), АДРЕСА_4 (ОСОБА_4), АДРЕСА_5 (ОСОБА_5) надали, та яке вони мають відношення до «зливної станції» розташованої на АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено, що 17.06.2006 року між ТОВ «Інфокс» що іменується і подальшому «Водоканал» в особі начальника служби «Водозбут» філіалу «Інфокс водоканал» ТОВ «Інфокс» Васіліогло Д.П., діючого на підставі Положення про Філію «Інфокс водоканал» та довіреності з одного боку від 31.01.2006 року з одного боку та ОСОБА_1 укладено договір на послуги з водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого «Водоканал» надає послуги по подачі питної води по ГОСТ 2874-82 «Вода питна» «Абоненту» власнику домоволодіння АДРЕСА_1. Згідно з ч.2 Договору розрахунок обємів спожитої води здійснюється за показами приборів обліку води. У випадку відсутності прибору обліку води, розрахунок послуг тимчасово здійснюється по нормативах, затверджених місцевими органами державної виконавчої влади. Оплата послуг водопостачання та водовідведення провадить по тарифах затвердженими у встановленому діючим законодавством порядку. На момент укладення договору діють наступні тарифи водопостачання 5,02 гривень за 4,56 куб. метр, норма поливу на 1 м2 складає 5 літрів на добу. У випадку зміни тарифів та норм діючих на час укладення договору оплата Абонентом наданих йому послуг проводиться за новими тарифами та нормами без зміни інших умов договору. Відповідно до п.3.2. Водоканал зобовязується інформувати абонента про зміни діючих тарифів через засоби масової інформації ( преса, радіо, телебачення). Відповідно до ч.7.1 Договору Договір діє з моменту підписання на протязі одного календарного року. Якщо за місяць до закінчення строку дії наступного договору жодна зі сторін не заявила про його розірвання, він вважається продовженим на той же строк на тих же умовах. Сторони в судовому засіданні підтвердили, що останній раз Позивачем отримувалася нова розрахункова книжка за якою він здійснює оплату за водопостачання та водовідведення. Таким чином проаналізувавши умови наданого Сторонами Договору 17.06.2006 року, суд приходить до висновку, що Позивачу нараховувалася оплата тільки за водопостачання, договір є чинним на даний час, оскільки жодна із сторін не заявила вимог про його розірвання, представником відповідача не заперечувалося щодо припинення надання послуг споживачу ОСОБА_1 не відбулося, тобто Сторонами виконуються умови Договору. Зазначене також свідчить про необґрунтованість висновків та вимог викладених у листах ТОВ «Інфокс» філія «Інфокс водоканал» на адресу ОСОБА_1 від 09.02.2017 року № 399 ув-17 та листі № 749 В вих. Від 07.03.17 року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Враховуючи те, що вказаний договір укладений сторонами на основі вільного волевиявлення, він є чинним та таким, що підлягає виконанню, то суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобовязання ТОВ «Інфокс» філії « Інфокс» водоканал укласти договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення. Не підлягають задоволенню і позовні вимоги про зобовязання ТОВ «Інфоксводоканал», філія «Інфоксводоканал» провести перерахунок за весь період оплати за водопостачання по домоволодінню за адресою: АДРЕСА_1 виходячи з затверджених норм водокористування на одну особу, без нарахування за водовідведення, оскільки відповідно до умов Договору від 17.06.2006 року укладеному між ТОВ «Інфокс» що іменується і подальшому «Водоканал» та ОСОБА_1, позивачу надаються послуги з водопостачання, послуги на водовідведення не надаються, зустрічних вимог щодо стягнення заборгованості за водовідведення не заявлялося. Договір між сторонами є чинним, ніким не оскаржується, сторонами виконується представник відповідача не заперечував що борг ОСОБА_1 перед ТОВ «Інфокс водоканал» за водопостачання відсутній, а тому прийняття лічильника до експлуатації має відбутися без будь яких перерахунків за водовідведення що є зрозумілим, а вимоги в цієї частині зайво заявленими.

Щодо правової позиції представника відповідача про обовязковість прийняття судом до уваги Акту № 517 від 02 березня 2017 року, складеного 02 березня 2017 року, складеним представником ТОВ «Інфокс» філіалу «Інфоксводоканал», суд дійшов наступних висновків. Так 02 березня 2017 року інженером ТОВ «Інфокс» філіалу «Інфоксводоканал» складено Акт № 517 з якого вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 абонент ОСОБА_1 проведено обстеження системи водопостачання та водовідведення жилого будинку АДРЕСА_1для подальшого прийняття до експлуатації в/вузла згідно наданої проектно-технічної документації. В ході обстеження встановлено, що водопостачання жилого будинку здійснюється від мережі водопроводу д 150 мм, що прокладений на території ділянки жилого будинку АДРЕСА_1. Водопровідний ввід виконано з труб 20 мм, з точкою підключення у гаражі. Водомірний вузол встановлено в гаражі, згідно проекту. Водовідведення жилого будинку здійснюється безперешкодно ( в міську мережу або у вигрібну яму) встановити не виявляється за можливе. Колодязь у точки підключення до міської мережі по АДРЕСА_1 відсутній. Зі слів абонента перед ділянкою жилого буднику АДРЕСА_1 розташована вигрібна яма. На момент обстеження місце де розташована вигрібна яма засипано щебенем у звязку з чим перевірити наявність вигрібної ями у зазначених умовах не виявляється за можливе. Приймання до експлуатації водомірного вузла без повноцінного обстеження системи водовідведення не можливо, у звязку з чим абоненту необхідно надати доступ до підключення до міської системи водовідведення до вигрібної ями. 10 березня 2017 року інженером ТОВ «Інфокс» філіалу «Інфоксводоканал» складено Акт № 527 з якого вбачається що 02.03.2017 року було проведено попереднє обстеження мереж водопостачання та водовідведення жилого будинку за адресою АДРЕСА_1, однак провести повноцінне обстеження системи водовідведення не виявилося за можливе, оскільки абонентом не надано доступу до вигрібної ями, яка засипана щебенем. У звязку з вищевикладеними фактами ОСОБА_1 викликається на засідання технічної комісії.

Відповідно до ч.3.4 Договору на послуги водопостачання та водовідведення, укладеного між ОСОБА_1 та відповідачем «Абонент» зобовязується допускати працівників «Водоканалу» за умови предявлення службового посвідчення для контролю за показниками приборів обліку води, огляду внутрішніх мереж водопроводу та каналізації. Відповідно до ДБН В 2.5-75:2013 Основні положення проектування « Каналізація зовнішні мережі та споруди» у п.3.10 зроблено визначення вигрібної ями, вигріб це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів. З цих підстав суд приходить до висновку, що вигрібна яка є інженерною спорудою відноситься до зовнішніх мереж каналізації, а тому позивач ОСОБА_1, як «Абонент» ТОВ «Інфокс» філіалу «Інфоксводоканал» не зобовязаний відповідно до Умов Договору на послуги водопостачання та водовідведення допускати працівників «Водоканалу» за умови предявлення службового посвідчення для контролю за показниками приборів обліку води, огляду зовнішніх мереж водопроводу та каналізації. З зазначених підстав суд не вбачає перешкод для прийняття до експлуатації та опломбування приладу обліку холодної води встановлений у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1, а тому задовольняє вимоги про зобовязання ТОВ «Інфоксводканал» філія «Інфокс водоканал» як виконавця послуг з постачання холодної води та водовідведення провести у встановленому порядку прийняття до експлуатації та опломбування приладу обліку холодної води встановлений у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1, належному на праві власності споживачу ОСОБА_1.

Щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1000000 гривень, суд зазначає наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про питну воду та питне водопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди та вимог ст. 23 ЦК України спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються , коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України та законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Пунктом 5 цієї ж постанови встановлено, що, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов'язковому з'ясуванню під час вирішення спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Враховуючи те, що ані законом, ані договором не передбачено стягнення моральної шкоди в правовідносинах, що виникли між Позивачем і Відповідачем, такі позовні вимоги задоволені бути не можуть.

Також, оскільки відповідно до вимог чинного законодавства згідно із п.5 ч.І ст. 4 Закону України Про захист прав споживачів (в редакції до внесення змін Законом України від 19 травня 2011 року № 3390-VI Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції- ст. 711 ЦК України, відшкодування моральної шкоди можливо, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Приймаючи до уваги те, що позивачем не надано жодного підтверджувального документу щодо спричинення моральної шкоди, причинно-наслідкового зв'язку між діями Відповідача та такою шкодою не вбачається, а отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 629 ЦК України, Законом України « Про захист прав споживача», суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс водоканал» філія « Інфокс водоканал» про захист прав споживача, про зобовязання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Зобовязати ТОВ « Інфоксводканал» філія «Інфокс водоканал» як виконавця послуг з постачання холодної води та водовідведення провести у встановленому порядку прийняття до експлуатації та опломбування приладу обліку холодної води встановлений у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1, належному на праві власності споживачу ОСОБА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: