Справа № 182/6258/16-ц
Провадження № 2/0182/43/2018
23.01.2018 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
за участю позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатного батька, -
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з сина на своє утримання, посилаючись на наступні обставини.
Він, згідно з ч.1 ст.2 ЗУ „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", має статус „непрацездатна особа" в силу віку. Проживає один, в шлюбі не перебуває. В силу обставин, що склалися, і віку він придбав різні захворювання, в зв'язку з чим змушений періодично перебувати на лікуванні. На даний момент пройшов курс лікування у відділенні онкології. Як пенсіонер він живе тільки на пенсію, але її йому недостатньо на придбання ліків та лікування, від якого залежить його життя. У нього є син ОСОБА_4 - відповідач у справі. Інших дітей у нього немає. Допомоги чекати немає від кого. Але син, прекрасно знаючи його становище, допомоги не надає, ігнорує його, навіть не спілкується з ним і уникає розмов. В силу ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Причому, будь-яких обмежень з боку дітей законодавець не передбачає. Тому, вважає, що, оскільки він свого часу не відмовився від сина, піклувався і виховував його, то тепер і сам має право вимагати від нього відповідної уваги та допомоги. За таких обставин змушений звернутися до суду і просить стягнути з ОСОБА_3 1/4 частину від усіх видів його заробітку (доходів) на своє утримання.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і суду пояснив, що в нього було два сини і первісний позов він подав на двох синів. Але під час слухання справи у суді його син ОСОБА_6 помер. Тому він просить стягнути аліменти тільки з сина ОСОБА_4. Він хотів з сином вирішити все по-доброму. Він розуміє, що в сина складна ситуація з дітьми, які серйозно хворіють. Але ОСОБА_4 на розмови з ним не йде. Тому він хоче його покарати за те, що він не спілкується з ним. І просить стягнути аліменти на своє утримання в розмірі ? частини його заробітку на своє утримання. Він переніс 2 інсульти, він паралізований, страждає на онкозахворювання. А син навіть не спілкується з ним.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя також підтримав і суду пояснив, що позивач має право на утримання від свого сина, оскільки в свій час сплачував аліменти на утримання дітей, допомагав їм. Тепер настав час сина допомогти своєму батькові. Його довіритель намагався мирно домовитись із своїм сином але відповідач на контакт не йде. Тому рішення суду - це єдиний спосіб достукатись до сина позивача.
Відповідач до суду не прибув, про день та час розгляду справи по суті був повідомлений неодноразово належним чином і смс-повідомленнями, і судовими повістками з поштовими повідомленнями, і під особистий підпис в суді (а.с.20, 21, 28, 42, 44). Однак, до суду не прибуває, про причини суд не повідомляє, будь-яких заперечень або заяв не надає.
Згідно зі ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Справа слухалась в порядку ст.131, 223, 280 ЦПК України у відсутність відповідача.
Вислухавши позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов"язків цивільного характеру.
Згідно з ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов"язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Непрацездатними є особи, визнані установленим законом порядком інвалідами, що встановлюється медико - соціальними експертними комісіями МСЕК. Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов"язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.
Обов"язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв"язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов"язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин.
При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Нікопольському об"єднаному управлінні пенсійного Фонду України Дніпропетровської області та отримує пенсію в розмірі 1 850 грн., проживає один, в шлюбі не перебуває, має сина ОСОБА_4, який йому допомоги не надає.
За таких обставин вирішального значення набуває доведення факту потреби в матеріальній допомозі.
На думку суду, позивачем надано докази на підтвердження того, що отримувана ним пенсія не забезпечує його потреб на харчування, лікування, життя.
В судовому засіданні було встановлено, що позивач має кілька захворювань, в тому числі й хронічних (а.с.5-6), в зв'язку з чим періодично перебуває на лікуванні. В 2016 році позивач пройшов курс лікування у відділенні онкології (а.с.5) та направлений спостерігатись в онколога у поліклінічне відділення КОД ДОС.
Тому й друга вимога для стягнення аліментів доведена позивачем. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Однак, з урахуванням того, що відповідачем надано докази хвороб його двох дітей, один з яких має інвалідність (а.с.22-27), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
На думку суду, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/10 частини його заробітку та інших доходів.
Керуючись ст.202, 205 СК України, ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на непрацездатного батька - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь непрацездатного батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/10 частини його заробітку та інших доходів щомісячно, починаючи з 15.11.2016 року - довічно.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 551 грн. 40коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області (м.Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал