Справа № 405/2918/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2018 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев'янко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 15.08.2017 року померла мати позивача ОСОБА_2, з якою позивач проживали разом та зареєстровані за однією адресою: вул. Байкальська, 97 в м. Кропивницький. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно матері позивача належала 1/2 частина будинку № 97 по вул. Байкальська в м. Кропивницький. В 2017 році позивач звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини та з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна з'ясувалося, що відповідно до постанови № 4407/7 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2003 року державною виконавчою службою Ленінського району м. Кіровограда при примусовому виконанні двох виконавчих листів № 2-3600/02 від 13.12.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 97,04 грн та державного мита в сумі 51 грн., з метою виконання рішення суду накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, а саме будинок № 97 по вул. Байкальській та заборонено його відчуження. На запит позивача про надання інформації щодо арешту належної матері позивача частки житлового будинку та зняття арешту Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області та Подільський ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ в Кіровоградській області рекомендували їй звернутися до суду. Вказує, що арешт житлового будинку порушує право позивача на отримання правовстановлюючого документу та розпорядження нерухомим майном. За таких обставин, просить зняти арешт із житлового будинку № 97 по вул. Байкальська в м. Кропивницький шляхом державної реєстрації припинення обтяжень та розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15.05.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені по місцезнаходженню відповідача та третьої особи у встановленому законом порядку.

Станом на 22.10.2018 року відповідач ГУ ДФС України в Кіровоградській області своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалось.

Представник третьої особи Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області 25.05.2018 року подала до суду пояснення, з яких вбачається, що виконавчі документи, за якими боржником є ОСОБА_2, на виконанні у відділі не перебувають. Також, вказує, що надати детальну інформацію про накладення арешту немає можливості, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання складає один або три роки.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із свідоцтвом про народження 1-ОЛ № 084584, виданого повторно 29.07.2009 року Центральним відділом РАЦС ГУЮ Кіовоградської області, ОСОБА_2 є матір'ю позивача ОСОБА_1 (а.с. 4).

ОСОБА_2 померла 15.08.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.08.2017 року Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у Кіровоградській області (а.с. 10).

Згідно з архівною довідкою ОКП «КООБТІ» від 28.03.2018 року № 44173 власником 1/3 на праві спільної часткової та 1/3 на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_3 станом до 01.01.2013 року була ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 120432874 від 12.04.2018 року, було проведено державну реєстрацію обтяження, зокрема, арешт (архівний запис) реєстр. № 8058419, жилого будинку та 1/2 домоволодіння, що належать ОСОБА_2, за адресою: м. Кіровоград, вул. Байкальська, 97 на підставі постанови Державної виконавчої служби Ленінського району № 4407/7 від 11.04.2003 року (а.с. 17-18).

Згідно з копією постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.04.2003 року накладено арешт на майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження, а саме будинок № 97 по вул. Байкальській в м. Кіровоград, при примусовому виконанні двох виконавчих листів № 2-3600/02 від 16.12.2002 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 97,04 грн та державного мита в сумі 51 грн. (а.с. 15).

Як вбачається з листа Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 23.04.2018 року № 12394/13-20-28/з виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_2, на виконанні у відділі не перебувають. Стосовно зняття арешту та заборони відчуження будинку № 97 по вул. Байкальській, що були накладені на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 11.04.2003 року № 4407/7, то відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, преданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких 1 рік. Тому, підстави винесення постанови про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження встановити неможливо (а. с. 16).

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з п. 4.17 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Тому, дія арешту на вказану квартиру та внесення відомостей про її обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна порушує права позивача як спадкоємця квартири, оскільки виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, на виконанні у Подільському ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області не перебуває, а відповідні арешт та заборона не зняті, що перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 р. № 5 позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

При цьому, ч. 5 ст. 59 цього Закону встановлює, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що на виконанні у Подільського ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області виконавчі провадження, за якими боржником є ОСОБА_2, не перебувають, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління державної фіскальної служби України в Кіровоградській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Подільський відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з житлового будинку № 97 по вулиці Байкальській в м. Кропивницький шляхом державної реєстрації припинення обтяжень, зареєстрованих в Єдиному реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна у вигляді арешту житлового будинку за адресою: Кіровоградська область, м. Кіровоград, вулиця Байкальська, будинок 97, реєстраційний номер обтяження 8058419, зареєстроване 13.10.2008 10:11:46 за № 8058419 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження постанова 4407/7, 11.04.2003, Державна виконавча служба Ленінського району, архівний номер: 2753136KIROVOGRAD100, архівна дата: 17.04.2003, № реєстру: , внутр. № 5В01D53225F44C316851 та арешту 1/2 частини домоволодіння по вулиці Байкальській, будинок 97 в м. Кіровограді: реєстраційний номер обтяження 8058589, зареєстроване 13.10.2008 10:20:23 за № 8058589 реєстратором: Державний нотаріальний архів в Кіровоградській області, підстава обтяження постанова 4407/7, 11.04.2003, Державна виконавча служба Ленінського району, архівний номер: 2753469KIROVOGRAD100, архівна дата: 17.04.2003, № реєстру: , внутр. № 0E01D43225F443313244.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеними позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний