Справа № 209/4084/13-ц
Провадження № 6/209/13/18
У Х В А Л А

19 січня 2018 року м.Камянське

Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Ковальової А.Б.

при секретарі Кульчиковської С.А.

найменування учасників справи:

позивач по справі ОСОБА_1,

відповідач по справі (боржник) ОСОБА_2,

представник відповідача ОСОБА_3

приватний виконавець ОСОБА_4

розглянувши в порядку підготовки до розгляду заяви ОСОБА_2 «про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню»

клопотання ОСОБА_2 «про зупинення стягнення за виконавчим листом Дніпровського районного суду від 05 липня 2016 року за № 209/4084/13-ц», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська 05 липня 2016 року за 209/4084/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів за договором позики від 11 червня 2010 року.

Посилаючись на ч.3 ст.432 ЦПК України, ОСОБА_2 просить суд до розгляду заяви по суті зупинити стягнення за зазначеним вище виконавчим листом.

Суд, попередньо дослідивши додані до заяви документи та вивчивши клопотання ОСОБА_2 «про зупинення стягнення за виконавчим листом Дніпровського районного суду від 05 липня 2016 року за 209/4084/13-ц», вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.432 ЦПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Таким чином, ч.3 ст.432 ЦПК України встановлює не обовязок суду, а його право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, по суті.

Із наданих ОСОБА_2 документів не вбачається обгрунтованих підстав для негайного зупинення стягнення за виконавчим листом Дніпровського районного суду від 05 липня 2016 року за 209/4084/13-ц до розгляду заяви по суті.

Згідно тексту доданої заявником ОСОБА_5 про відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем ОСОБА_4 19 грудня 2017 року було відкрито виконавче провадження за документом, який вступив у законну силу. Згідно супровідного листа, який приватний виконавець направив боржнику та стягувачу, ОСОБА_5 в той же день була направлена на адресу боржника та стягувача. Згідно копії рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2015 року, заочне рішення Дніпровського суду було скасоване лише в частині стягнення з ОСОБА_2 індексації, а в іншій частині залишено без змін. Тобто, виконавче провадження в даній справі було відкрите за рішенням суду про стягнення грошових коштів, яке набрало чинності.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначені вище вимоги чинного законодавства України та на недоведеність заявником негайної необхідності зупиняти стягнення за виконавчим листом Дніпровського районного суду від 05 липня 2016 року за 209/4084/13-ц до розгляду заяви ОСОБА_2 «про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню» по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ч.3 ст.12, 260, ч.3 ст.432 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_2 «про зупинення стягнення за виконавчим листом Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська від 05 липня 2016 року за № 209/4084/13-ц».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду, згідно з ч.1 ст.353 ЦПК України, окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Б. Ковальова