Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2018 Справа №607/11502/18
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О. П., позивача ОСОБА_1представника позивача адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20 червня 2018 року предявила до суду позов до відповідача ОСОБА_3 про визнання його таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_3. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що є одноосібним власником спірної квартири . 31 серпня 1994 року у вказаному помешканні зареєстрований її син відповідач по справі ОСОБА_3 . Однак, понад п»ять років, відповідач не проживає у квартирі, без поважних причин, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг та утриманні помешкання він не приймає. При цьому, зареєстрована адреса місця проживання відповідача у вказаній квартирі порушує її (позивача) права як власника житла, у звязку із чим, вона змушена звернутися до суду зі вказаним позовом.

Ухвалою судді від 25 червня 2018 року було відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням та справа призначена до судового засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 03 вересня 2018 року .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та просила задоволити їх у повному обсязі. Вказала, що відповідач ОСОБА_3, її син, понад 5 років , не проживає у АДРЕСА_4, хоча ніхто не чинить йому перешкод у цьому . Не заперечила проти заочного розгляду справи.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 повістю підтримала таку позицію позивача ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за адресою його місця проживання зареєстрованою у встановленому законом порядку, повторно до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позовну заяву не подавав.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_4 , сусідка позивача, проживає у АДРЕСА_5 , у судовому засіданні підтвердила, що знайома із відповідачем, часто заходить до позивачки ОСОБА_1 додому , ствердила ,що понад п»ять років відповідач ОСОБА_3, син позивача, у квартирі належній ОСОБА_1 не проживає, хоча ніхто не чинить йому перешкод у цьому.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні вказала, що впродовж тривалого часу знайома із позивачкою, оскільки проживає у квартирі НОМЕР_3, також знає відповідача. Підтвердила, що понад 5 років відповідач ОСОБА_3 не проживає у належній ОСОБА_1 квартирі по АДРЕСА_6 та не приймає участі у сплаті комунальних послуг .

Судом встановлено наступні обставини:

Згідно із Свідоцтвом на право власності НОМЕР_4 , виданим 06 березня 1994 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів - посвідчено, що квартира № АДРЕСА_1 належить на праві особистої власності позивачу ОСОБА_1 , свідоцтво видано на підставі розпорядження міської адміністрації Тернопільської міської ради народних депутатів № 814 від 22 вересня 1993 року. Відповідно до реєстрового напису на документі про право особистої власності - зазначена у свідоцтві квартира № АДРЕСА_2 у Тернопільському міському бюро технічної інвентаризації за номером 3551 і по праву особистої власності належить ОСОБА_1 .

Як убачається із витягу з Будинкової книги для прописки громадян, проживаючих за адресою: квартира АДРЕСА_7 з 31 серпня 1994 року зареєстрований також відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, син позивачки ОСОБА_1 .

Відповідно із довідкою за № 170, виданою 18 червня 2018 року приватним підприємством «Вікторія -М» , станом на вказану дату по АДРЕСА_8 зареєстровані : позивач ОСОБА_1 - власник квартири, її син - відповідач ОСОБА_3; ОСОБА_6, дочка та ОСОБА_7, чоловік.

Актом за № 52 ( із долученими додатками : копіями паспортів громадян України та письмовими поясненнями ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10) , складеним 19 червня 2018 року комісією приватного підприємства «Вікторія-М», в складі: майстрів дільниць ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, стверджується, що громадянин ОСОБА_3 зареєстрований але не проживає у АДРЕСА_9 із 2013 року, що підтверджують свідки-сусіди: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_10), ОСОБА_9 (АДРЕСА_11), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_12) .

Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Так, вимогами частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому таких домовленостей сторони не мали .

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 , будучи зареєстрованим у АДРЕСА_13 , понад п»ять років не проживає у вказаному житлі, його речі та майно там відсутні, участі в оплаті комунальних послуг відповідач не приймає.

Жодних належних та допустимих доказів на спростування зазначених обставин стороною відповідача суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення прав позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_3 особою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою № АДРЕСА_14 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 704,80 гривень сплаченого судового збору при зверненні до суду із позовною заявою.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141 , 259, 263, 265, 268, 273, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса місця проживання: квартира № АДРЕСА_15 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) таким, що втратив право на користування квартирою № АДРЕСА_16 .

Стягнути із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 704,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного судового рішення 31 жовтня 2018 року.

Реквізити сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8, зареєстрована адреса місця проживання: квартира № АДРЕСА_17 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

відповідач : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована адреса місця проживання: квартира № АДРЕСА_15 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка