АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/3577/17-ц Головуючий у 1-ій інстанції - Арапіна Н.Є.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/181/2018 Доповідач - Музичко С.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

Головуючого - Музичко С.Г.,

Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,

при секретарі - Юрчуку С.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстрований 20 жовтня 2007 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №1448 - розірвано.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду змінити, зазначивши в мотивувальній частині рішення шостий абзац в такій редакції: « Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом трьох місяців спільного господарства не ведуть». В решті рішення залишити без змін

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що позивач та відповідач не ведуть спільного господарства з червня 2017 року, оскільки саме тоді позивач умисно виселив відповідача та їх спільну доньку із квартири, яка була придбана сторонами під час шлюбу. Вказує, що дана обставина підтверджується заявою про вчинення кримінального правопорушення стосовно позивача від 25 липня 2017 року.

Посилається на те, що судом першої інстанції в порушення норм чинного законодавства, винесено рішення при неповному дослідженні обставин справи.

В судовому засіданні відповідач та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство протягом останнього року не ведуть, мають різні інтереси та погляди, сімейно-шлюбні стосунки розпались і поновленні бути не можуть.

Колегія суддів частково погоджуєтьсяз висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402- VІІІ "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць) , та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Судом встановлено, що 20.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про що в книзі реєстрації шлюбів 20.10.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 1448 (а.с.7).

Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Як встановлено судом першої інстанції сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть.

Апеляційна скарга не містить посилань щодо неправомірного задоволення судом першої інстанції позовних вимог щодо розірвання шлюбу, тому у відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Твердження апеляційної скарги, що рішення суду підлягає зміні в мотивувальній частині, а саме зазначити, що протягом трьох місяців спільного господарства не ведуть, є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, крім того, відповідно до журналу судового засідання від 28.09.2017 року, відповідач та її представник визнали позовну заяву в повному обсязі (а.с.26-27).

Представником відповідача разом із апеляційною скаргою було подано копію акту ТОВ «ІК «Комфорт-Майстер» від 08.11.2016 року, відповідно до якого, в квартирі АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.57).

Проте, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано належних доказів, які б підтвердили той факт, що сторони саме протягом трьох місяців спільного господарства не ведуть, зазначений акт лише підтверджує, що сторони у листопаді 2016 року проживали за однією адресою.

При цьому, судом першої інстанції неправомірно встановлено, що сторони протягом останнього року спільного господарства не ведуть, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час розгляду даної справи судом першої інстанції не з'ясовувалися обставини щодо ведення спільного господарства сторонами протягом останнього року, а тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що судом не необґрунтовано встановлено вказану обставину.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення абзацу шостого посилання суду, що протягом останнього року сторони спільного господарства не ведуть.

Судом першої інстанції не були враховані вищезазначені обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а абзац шостий мотивувальної частині рішення зміні.

Керуючись ст.ст.376, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення абзацу шостого посилання на те, що судом встановлено, що протягом останнього року сторони спільного господарства не ведуть.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді