Номер провадження: 22-ц/785/2720/18
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Кононенко Н.А.,

Цюри Т.В.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про зобов'язання сплатити страхове відшкодування,

встановила:

21 грудня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (далі - ПрАТ АСК «Омега»), в якому просила суд зобов'язати відповідача сплатити на користь Державної іпотечної установи згідно договору № 141-06-05-2344-20 від 13.03.2013 року 60% від страхової суми, а саме грошову суму у розмірі 118 530,92 грн., як погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 13 К-340 від 19.03.2008, укладеним між позивачкою та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Свій позов обґрунтовувала тим, що 20 березня 2008 року між Відкритим Акціонерним Товариством (далі - ВАТ) «Банк «Фінанси та Кредит» та нею - ОСОБА_3 укладено Договір про іпотечний кредит. 19.03.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 укладено Іпотечний договір відповідно до п.1.1. якого Іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Договору про іпотечний кредит, передає, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме - однокімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними цим нерухомим майном, загальною площею 30,8 кв.м, житловою площею 16,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Термін дії договору іпотеки визначений не пізніше 19 вересня 2029 року, відсотки та порядок погашення кредиту визначені у Договорі про іпотечний кредит № 13-к-340 від 19.03.2008 року, повернення яких забезпечується майном на умовах цього Договору.

13 березня 2013 року між ПрАТ «АСК «Омега» (Страховик) в особі ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності № 34/ЗОВ від 24.12.2012 року та ОСОБА_3 Страхувальник) укладено Договір Страхування відповідно до пункту 1,1. Предмет договору) Страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку, передбаченого цим Договором виплатити страхову суму або її частину страхову виплату) Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж у визначений термін та виконати інші умови цього Договору. Предметом Договору страхування: майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям та здоров'ям Страхувальника (Застрахованої особи).

Позивачка вказувала що відповідно до Договору страхування № 141-06-052344-20 від 13.03.2013 року в кінці грудня 2013 року вона повідомила відділення страхової компанії про настання страхового випадку, згідно заяви № 5-37 від 24.12.2013 року, до якої надали всі підтверджуючі документи, стосовно того, що в кінці липня 2013 року внаслідок раптової болі в підпаховій області правої руки була проведена операція по видаленню лімфовузлів, в результаті якої був поставлений діагноз: Т-кліткова лімфома (рак) та встановлена інвалідність 2 групи 24.12.2013 року. Таким чином було настання страхового випадку, а саме стійка втрата працездатності внаслідок нещасного випадку, встановлення 2-гої групи інвалідності.

Посилаючись на те, що оскільки страхова компанія відмовилася визнавати перенесену позивачкою хворобу як нещасний випадок, у зв'язку з чим відмовилася виконувати умови Договору страхування, ОСОБА_3 просила її вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування зазначеного судового рішення із ухваленням нового про задоволення її позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до п.5.1.23 Договору страхування розлад здоров'я, або інвалідність, які виникли внаслідок будь-якої хвороби або захворювання, є виключенням із страхових випадків і обмеженням страхування, а тому виплата страхового відшкодування в даному випадку не передбачена.

З таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Ті обставини, що 19 березня 2008 року між позивачкою ОСОБА_3 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір про іпотечний кредит № 13 к-340, а також в той же день - Іпотечний договір, визнано сторонами та підтверджується наявними у справі доказами, а тому у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України вважаються встановленими і не підлягають доказуванню.

З цих же підстав вважаються встановленими ті обставинами, що 13 березня 2013 року між ПрАТ «АСК «Омега» (Страховик) в особі ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності № 34/ЗОВ від 24.12.2012 року, та ОСОБА_3 (Страхувальник) було укладено Договір Страхування, згідно п.1.1. якогоСтраховик взяв на себе зобов'язання уразі настання страхового випадку, передбаченого цим Договором, виплатити страхову суму або її частину (страхову виплату) Вигодонабувачу, а Страхувальник зобов'язується сплатити страховий платіж у визначений термін та виконати інші умови цього Договору. Предметом Договору страхування: майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані з життям та здоров'ям застрахованої особи, в даному випадку - позивача ОСОБА_3

Спірним в даному випадку є питання стосовно того, чи є захворювання позивача ОСОБА_3 страховим випадком в розумінні вищевказаного Договору Страхування, та чи підлягає їй страхова виплата у розмірі 118 530,92 грн., як погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 13 К-340, укладеним 19.03.2008 року між позивачкою та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

З цього приводу колегія судів зазначає наступне.

У відповідності до п. 4 Договору Страхування «Умови страхування» під нещасним випадком слід вважати раптову, несподівану, короткочасну незалежну від волі Застрахованої особи подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров'я Застрахованої особи або смерть, а саме: травматичне пошкодження, випадкове гостре отруєння отруйними рослинами, хімічними речовинами, промисловими або побутовими, недоброякісними харчовими продуктами за винятком харчової токсоінфекції (сальмонельоз, дизентерія), ліками; тепловий удар, опіки, обмороження, поразка електричним струмом та блискавкою, розриви (поранення органів) або їх вилучення внаслідок невірних медичних маніпуляцій із Застрахованою особою.

Згідно ч. 5 Договору Страхування передбачено виключення із страхових випадків і обмеження страхування, а саме у п.5.1.23 встановлено, що відповідно до умов цього договору до страхових випадків не відносяться і страхова виплата не здійснюється, якщо страховий випадок стався внаслідок розладу здоров'я, інвалідності, смерті Застрахованої особи внаслідок будь-якої хвороби або захворювання.

За змістом ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 982 ЦК України визначено, що істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що вищенаведений Договір Страхування укладено у відповідності до вимог ст. 979, 982, 985 ЦК України, в ньому передбачені його істотні умови, роз'яснено Страхові випадки та ті, які виключаються із страхових випадків.

Так, звертаючись до ПрАТ АСК «Омега» з заявою про виплату страхового відшкодування 24.12.2013 року, позивачка ОСОБА_3 вказувала, що 28.07.2013 року у неї було виявлено захворювання, внаслідок чого вона отримала інвалідність 2-ої групи. До ПрАТ АСК «Омега» позивачкою було надано індивідуальна програма реабілітації інваліда № 169 та довідка до акту МСЕК 10 ААВ № 716499 від 23.12.2013 року. Документами підтверджено, що ОСОБА_3 встановлено інвалідність внаслідок загального захворювання, а саме онкологічного захворювання.

З цих підстав, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ПрАТ АСК «Омега» своїм листом за вихідним номером 364 від 14.02.2014 року правомірно відмовила позивачці у виплаті страхового відшкодування, оскільки юридичних підстав для такої виплати, матеріали справи не містять.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що її захворювання є не чим іншим як раптово виниклим, оскільки захворювання на Рак у неї виникло раптово, а тому в даному випадку є всі підстави для виплати їй страхового відшкодування, є необгрунтованими, виходячи з того, що захворювання позивача ОСОБА_3 виникло внаслідок розладу здоров'я, тобто є загальним захворюванням, а не раптово виниклим.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надала суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України, яким є Верховний Суд, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 29.01.2018 року.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра