Справа №581/641/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/90/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року м.Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

ОСОБА_2 (суддя-доповідач), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на заочне рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 листопада 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

08 вересня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 14 березня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як ОСОБА_5 порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31 липня 2017 року становить 15699,20 грн. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі 1950,94 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 12524,49 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 723,77 грн. штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 листопада 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» виниклу станом на 31 липня 2017 року заборгованість за кредитним договором б/н від 14 березня 2012 року у розмірі 2971 грн. 97 коп., з яких: 1950 грн. 94 коп. заборгованість за кредитом, 1021 грн. 03 коп. заборгованість по процентам, а також 304 грн. судового збору.

У задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на те, що рішення суду ухвалено без повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить змінити рішення суду першої інстанції, скасувавши його в частині відмови у стягненні заборгованості з частини процентів, пені та штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в цій частині в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. В доводах апеляційної скарги зазначає, що згідно анкети-заяви відповідач власноручним підписом засвідчив, що ознайомлений з договором про надання банківських послуг до його укладення та згоден з його умовами та зобовязаний виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Відсутність підпису позичальника на цих Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено кредитний договір, який ніким не оспорений. Крім того, зазначає, що суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку про те, що позичальник користувався грошовими коштами, виконував умови кредитного договору, частково сплачуючи заборгованість за договором, а отже визнав свої зобовязання за угодою.

Заслухавши пояснення представника ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 14 березня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 6).

З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 31 липня 2017 року розмір заборгованості ОСОБА_5 перед банком становив 15699,20 коп., яка складається: з заборгованості по кредиту 1950,94 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 12524,49 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 723,77 грн. (процентна складова) (а. с. 4-5).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що довідка та Умови і правила надання банківських послуг всупереч вимогам ст.ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й кредитором оригінали цих документів відповідачу передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Відповідно розмір процентів має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України. В іншій частині заявлені позовні вимоги, зокрема, щодо стягнення штрафів, задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача відповідних зобовязань.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витязі з ОСОБА_2 обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг, а також посилається в апеляційній скарзі на те, що відсутність підпису позичальника на вказаних Умовах та правилах не свідчить про його не ознайомлення з ними, оскільки підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив свою згоду з умовами кредитування та отримання кредиту саме на таких умовах.

Однак, дані доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені тарифи та умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Крім того, в анкеті-заяві міститься положення про те, що ОСОБА_5 ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Проте документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис вказаних документів позивачем надано не було.

Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів льотного періоду», надана позивачем апеляційному суду на обґрунтування вимог апеляційної скарги, не містить дату ознайомлення та в ній відсутнє прізвище особи, яка її підписала, а тому у колегії суддів відсутні правові підстави вважати, що вказана довідка підписана саме ОСОБА_5 і відповідно, що ця довідка є складовою частиною укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 14 березня 2012 року.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 1950 грн. 94 коп. та процентів на суму 1021 грн. 03 коп. обрахованих, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, відповідно до яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_5 штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова), оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 01 листопада 2017 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 січня 2018 року.

Суддя-доповідач: ОСОБА_2

Судді : С.Г.Хвостика

ОСОБА_4