АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/226/18 Справа № 203/3847/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Лаченкової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова, будинок №1/9» про встановлення факту відсутності трудових відносин, зобовязання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що працювала в ОСББ «По проспекту Кірова, будинок 1/9» на посаді керуючого ОСББ та була звільнена. Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист про поновлення її на роботі, державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з поновлення позивачки на роботі та надано роботодавцю строк для добровільного виконання судового рішення. Відповідач спочатку поновив позивачку на роботі наказом №23-к з 26 жовтня 2015 року; в подальшому наказом №27-к від 16 листопада 2015 року її було поновлено з 28 березня 2013 року (часу звільнення). Водночас до органів Пенсійного фонду України надано звітність про прийняття позивачки на роботу як нового працівника у 2015 році, а не було проведено коригування відомостей за 2013 рік, коли вона була незаконно звільнена. Крім того, відповідач не надав позивачці посадову інструкцію та правила трудового розпорядку, не забезпечив її робоче місце, запропонувавши працювати в технічному приміщенні не облаштованому необхідними меблями та інвентарем. Разом з тим, державним виконавцем було незаконно закрито виконавче провадження у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення про поновлення на роботі, хоча рішення суду, на думку позивачки, не було виконане, на роботі її не поновили, не надали можливості стати до виконання трудових обовязків. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просила встановити факт невиконання рішення суду про поновлення на роботі, підтвердити факт відсутності трудових відносин між нею та відповідачем; зобовязати ОСББ повернути дублікат трудової книжки без запису про звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України, надати до органів податкової служби та Пенсійного фонду України спростування відомостей щодо працевлаштування позивачки з 23.10.2015 року; стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки у видачі трудової книжки в розмірі 32656,78 грн. та судові витрати по справі покласти на відповідача (а.с. 1-2, 71 т.1).

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСББ «По проспекту Кірова, будинок №1/9» про встановлення факту відсутності трудових відносин, зобовязання вчинити дії та стягнення середньої заробітної плати відмовлено.

Додатковим рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСББ «По проспекту Кірова, будинок №1/9» про встановлення факту невиконання рішення суду відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення її позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз. 3 п. 3 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п. 8 ч. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15.12.2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивачка працювала на посаді керуючого ОСББ «По проспекту Кірова, будинок № 1/9» з 27 серпня 2012 року, згідно наказу №7-К, і була звільнена наказом голови правління від 28 березня 2013 року на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин з 28.03.2013 року, що встановлено рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі №203/3534/13-ц (а.с. 37-40).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03 березня 2016 року, у цивільній справі 203/3534/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, зобовязання внести зміни у трудову книжку, відшкодування матеріальної і моральної шкоди, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2013 року скасовано, а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Вирішено скасувати наказ голови правління Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» ОСОБА_4 № 3-к від 28 березня 2013 року про звільнення ОСОБА_3 з 28 березня 2013 року за п. 4 ст. 40 КЗпП України; поновити ОСОБА_3 на посаді керуючого Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» з 28 березня 2013 року; стягнути з ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу 82156,23 грн. без утримання податків, обов'язкових зборів і платежів, та у відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. Також вирішено допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення з ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» на користь ОСОБА_3 2700,00 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено, стягнуто з ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» в дохід держави судовий збір в сумі 821,56 грн.

ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» видано наказ за №23-К від 23.10.2015 року «Про поновлення на роботі», у якому зазначено, що ОСОБА_3 поновлено на роботі з 26.10.2015 року на посаді керуючого, з окладом 2700,00 грн. на місяць, згідно штатного розпису (а.с. 18 т.1).

ОСОБА_3, не погодившись з вказаним вище наказом №23-К від 23.10.2015 року, подала 26.10.2015 року до ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» заяву про її поновлення на роботі саме з дня незаконного звільнення 28 березня 2013 року, що підтверджуєтьсякопією заяви від 26.10.2015 року (а.с. 19 т.1).

05 листопада 2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист №203/3534/13-ц про поновлення позивачки на посаді керуючого ОСББ «По проспекту Кірова, будинок № 1/9» з 28 березня 2013 року, який було предявлено до виконання до Кіровського ВДВС ДМУЮ (а.с. 3-4, 6 т.1).

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 12.11.2015 року було відкрито виконавче провадження №49304474 з виконання вказаного вище виконавчого листа №203/3534/13-ц від 05.11.2015 року (а.с. 6 т.1).

16 листопада 2015 року головою правління ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» ОСОБА_5 було видано наказ №27-К про поновлення позиваки на роботі на посаді керуючого з 28 березня 2013 року, на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року (а.с. 10, 97 т. 1).

25 листопада 2015 року відповідачем було видано розпорядження про виконання трудових обовязків керуючим ОСББ «По проспекту Кірова, будинок № 1/9» ОСОБА_3 Позивачка зазначила на вказаному наказі, зокрема, що їй не надано для ознайомлення інструкції з охорони праці, правил внутрішнього трудового розпорядку, її не ознайомили із записом в трудовій книжці (а.с. 21 т.1).

Постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30 листопада 2015 року виконавче провадження №49304474 з виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року № 203/3534/13-ц від 05.11.2015 року, у звязку з фактичним виконанням рішення суду, закінчено (а.с. 9 т.1).

Апеляційним судом встановлено, що дії державного виконавця щодо виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року № 203/3534/13-ц від 05.11.2015 року або вказана постанова держвиконавця про закінчення виконавчого провадження від 30.11.2015 року позивачем, у передбаченому діючим законодавством порядку, не оскаржувались. Викладене стверджується особистими поясненнями позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, відповідно до протоколу та звукозапису судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі 203/3534/13-ц про поновлення ОСОБА_3 на посаді керуючого Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» підтверджується постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30 листопада 2015 року про закінчення відповідного виконавчого провадження №49304474 у звязку з фактичним виконанням рішення суду.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що позивач не позбавлена можливості, у передбаченому діючим законодавством прядку, оскаржити дії державного виконавця щодо виконання виконавчого листа Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року № 203/3534/13-ц від 05.11.2015 року та/або постанову держвиконавця про закінчення виконавчого провадження №49304474 від 30.11.2015 року, - колегія дійшла висновку, що підстави для встановлення факту невиконання судового рішення відсутні.

Частиною 1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ст. 29 КЗпП України до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов'язаний: 1) роз'яснити працівникові його права і обов'язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров'я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3) визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4) проінструктувати працівника з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

За змістом статті 141 КЗпП України власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ч. 1 ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.

На всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці (ч.ч. 1-3 ст. 153 КЗпП України).

Також, частиною 2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що під час укладання трудового договору роботодавець повинен проінформувати працівника під розписку про умови праці та про наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, можливі наслідки їх впливу на здоров'я та про права працівника на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору.

А статтею 6 вказаного вище Закону встановлено, що умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля. Він зобов'язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника або роботодавця. Факт наявності такої ситуації за необхідності підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства за участю представника профспілки, членом якої він є, або уповноваженої працівниками особи з питань охорони праці (якщо професійна спілка на підприємстві не створювалася), а також страхового експерта з охорони праці. За період простою з причин, передбачених частиною другою цієї статті, які виникли не з вини працівника, за ним зберігається середній заробіток. Працівник має право розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавства про охорону праці, не додержується умов колективного договору з цих питань. У цьому разі працівникові виплачується вихідна допомога в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного заробітку.

Виходячи з викладеного, зважаючи на наявність наказу ОСББ «По проспекту Кірова 1/9» №27-К про поновлення позивачки на роботі на посаді керуючого з 28 березня 2013 року на підставі рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року; враховуючи, що факт виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року у цивільній справі 203/3534/13-ц про поновлення ОСОБА_3 на посаді керуючого Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» підтверджується постановою державного виконавця Кіровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 30 листопада 2015 року про закінчення відповідного виконавчого провадження №49304474 у звязку з фактичним виконанням рішення суду; враховуючи, що вимога про встановлення факту розірвання, припинення трудових відносин позивачкою не заявлена; встановивши відсутність наказу відповідача про звільнення позивачки, про припинення трудових відносин з позивачкою після 22 жовтня 2015 року, що не заперечується ОСОБА_2, згідно пояснень у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, - місцевий суд дійшов правильного висновку про необхідність відмови у задоволенні позовної вимоги про встановлення факту відсутності трудових відносин між сторонами.

Доводи позивачки про непроведення відповідачем інструктажу з техніки безпеки, недодержання роботодавцем вимог нормативно-правових актів щодо забезпечення робочого місця, створення належним умов праці, надання для ознайомлення відповідних локальних нормативних актів (правила внутрішнього трудового розпорядку, посадові інструкції, інструкції з охорони праці), не свідчать про відсутність трудових стосунків між сторонами. Позивачка не позбавлена можливості, за наявності підстав, звернутись до суду з позовом щодо захисту своїх прав, які передбачені трудовим законодавством, законодавством про охорону праці тощо.

За викладених обставин, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про зобов»язання відповідача повернути дублікат трудової книжки.

Твердження позивача про її перебування у вимушеному прогулі з 22 жовтня 2015 року, тобто з дня ухвалення рішення апеляційним судом Дніпропетровської області у цивільній справі 203/3534/13-ц за позовом ОСОБА_3 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «По проспекту Кірова 1/9» про поновлення на роботі, по 30.10.2016 року (а.с. 71 у т. 1), є безпідставними та недоведеним, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, тому відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Також не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов»язання відповідача надати до органів податкової служби та Пенсійного фонду у Центральному (Кіровському) районі м. Дніпро відомостей про спростування прийняття ОСОБА_3 на роботу з 23.10.2015 року. Згідно наданих Пенсійним фондом України індивідуальних відомостей про застраховану особу та Державною податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів (а.с. 14, 15 у т. 1), у Пенсійному фонді України та у Державній фіскальній службі України наявна інформація про нарахування позивачці доходів у четвертому кварталі 2015 року, що не заперечується сторонами та відповідає встановленим фактичним обставинам справи. ОСОБА_3 не позбавлена можливості захищати свої інтереси шляхом вирішення питання про зобов»язання відповідача надати Пенсійному фонду України та Державній фіскальній службі України інформацію щодо нарахованих позивачці доходів з 28.03.2013 року.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді