Справа № 388/264/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

18.01.2018 року Долинський районний суд Кіровоградської області, в складі:

головуючого-судді Степанов С.В.

при секретарі Лінська Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Долинській справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить задовільнити позов про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину посилаючись на наступне. Позивач перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, який без її згоди 19.02.2016 року уклав договір фінансового лізингу № 003767 з ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто», згідно умов договору «Лізінгова компанія «Ваш авто» зобов'язалася придбати, предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль GEELY Emgrand 7 та передати йому в користування на строк та умовах передбачених договором. Пунктом 8.2 визначена вартість предмета лізингу 9996,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 274 900,00 грн. На виконання умов договору ОСОБА_2 за рахунок спільних коштів подружжя сплатив «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000,00 грн.. Вважає, що вказаний договір між відповідачами укладений з порушенням норм законів, оскільки укладено без її відому та згоди, даний договір виходить за межі дрібного побутового і стосується цінного майна. Просить визнати його недійсним з моменту укладення та стягнути з «Лізінгова компанія «Ваш авто» на її користь 30 000,00 грн. та понесені по справі судові витрати

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, суду пояснила, що не знала про укладання договору лізінгу та згоди на його укладання не давала. Відповідач позов визнав та пояснив, що про укладення договору він дружину не повідомляв та її згоди на це не отримував, оплату здійснив за рахунок спільних коштів подружжя, з їх сімейного бюджету сплатив ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000,00 грн.

Представник ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто» в судове засідання не зявився по невідомій причині, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується направленням листа на підтверджену юридичну адресу. Заперечень проти позову на адресу суду не надіслав.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Із копії свідоцтва про шлюб серії 1-ОЛ № 024011 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 12 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Із договору № 003767 від 19.02.2016 року вбачається, що 19.02.2016 року ОСОБА_2 уклав договір фінансового лізингу № 003767 з ТОВ «Лізінгова компанія «Ваш авто», згідно умов договору «Лізінгова компанія «Ваш авто» зобов'язалася придбати, предмет лізингу - транспортний засіб автомобіль GEELY Emgrand 7 та передати йому в користування на строк та умовах передбачених договором. Пунктом 8.2 визначена вартість предмета лізингу 9996,36 доларів США, що у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 274 900,00 грн (а.с. 6-13).

Із квитанції № 0.0.508612133.1 на виконання умов договору, 19.02.2016 року ОСОБА_2 сплатив «Лізінгова компанія «Ваш авто» 30 000 грн.. (а.с.14).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм, (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Правовідносини, що виникають із договору лізингу, регулюються параграфом 6 глави 58 ЦК, в якому відсутні положення щодо обовязковості нотаріального посвідчення такого договору.

Згідно ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений в письмові формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу, розмір лізингових платежів та інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.2 ст.61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до частин 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Враховуючи зміст оспорюваного договору та розмір сплачених коштів, суд приходить до висновку, що даний договір виходить за межі дрібного побутового.

Суду не надана письмова згода позивача на укладення спірного договору її чоловіком.

Разом з тим, відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.Так, п. 6 ст. З ЦК України до засад цивільного законодавства віднесно:- серед іншого, добросовісність. Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.Тобто, укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.Указаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від ЗО березня 2016 року № 6-5З3цс 16 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.В той же час згідно п. п. 17.4, 17.6 договору фінансового лізингу ОСОБА_2 підтвердив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «JIK «Ваш Авто», що стосуються змісту даного договору та додатків до нього, проінформований про всі можливі витрати і ризики у зв'язку з укладенням та виконанням даного договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього, ознайомлений з умовами внутрішніх правил лізингодавця, представником ТОВ «JIK «Ваш Авто» надано лізингоодержувачу повну, необхідну, доступну, достовірну інформацію про положення договору та додатків до нього. ОСОБА_2 своїм підписом засвідчив, що послуга з фінансового лізингу, що надається за цим договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав'язування з боку лізингодавця або його представників. Пунктами 17.2 - 17.3 договору, підтверджується, що ОСОБА_2 засвідчив, що має згоду іншого з подружжя на укладення цього договору, договір укладений в інтересах сім'ї та товар, який буде придбаний на підставі цього договору, буде використовуватися на потреби сім'ї.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що лізінгодавець діяв добросовісно, а отже не знав та не міг знати про відсутність згоди дружини контрагента за договором, а отже, це не може бути підставою для визнання договору недійсним.

Згідно положень ч. 2 ст. 369 ЦК України встановлено, що у разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом .

Керуючись ст.ст.11, 12, 259-264 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Лізінгова компанія «ВАШ АВТО» про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_3