Справа № 297/2364/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Фейір О. О. присяжних ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з участю секретаря судового засідання Кузьма Т.В., прокурора Михайліченко Г.А., представника заявника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово про надання ОСОБА_4 психіатричної допомоги в примусовому порядку,

встановив:

Головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про госпіталізацію в примусовому порядку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до закладу з надання психіатричної допомоги, мотивуючи таку тим, що остання страждає хронічним маячним розладом, у зв'язку з чим вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала та пояснила, що ОСОБА_4 була госпіталізована 29 жовтня 2018 року за направленням лікаря-психіатра Мукачівського психоневрологічного диспансеру. Зазначила, що ОСОБА_4 вчиняє небезпечні дії внаслідок хвороби, а саме завдає тілесних ушкоджень своїй матері літнього віку, викидає продукти харчування. Оскільки в разі не надання ОСОБА_4 медичної допомоги можливе ще більше погіршення її стану, що може завдати шкоду як їй, так і оточуючим, просила примусово госпіталізувати хвору до закладу з надання психіатричної допомоги.

Доставлена в судове засідання ОСОБА_4 пояснила, що те, що сказав лікар, є не правдою, вона не хворіє психічною хворобою, тому лікування їй не потрібно. Пояснила, що за матірю вона доглядає, а те, що брат привозив їм їжу, а сам не хотів її їсти, для неї є підозрілим.

Прокурор Михайліченко Г.А. вважала заяву підставною, проти її задоволення не заперечила.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, дослідивши матеріали, зокрема, заяву про госпіталізацію, висновок до медичної картки № 2563, копію заяви брата ОСОБА_4 про прийняття останньої на лікування, копію направлення лікаря-психіатра на стаціонарне лікування, копію паспорта громадянина України, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, виходячи з наступного.

З заяви ОСОБА_6, брата ОСОБА_4, вбачається, що остання проживає разом з матірю, поводиться неадекватно, викидає продукти харчування, так як вважає, що брат хоче отруїти їх матір, телефонує брату посеред ночі з прохання приїхати, оскільки їх з матірю хоче зарізати чаклун, обвинувачує сусідів в тому, що останні крадуть електроенергію та газ, у звязку з чим сокирою перерубала електричний кабель, закриває свою маму літнього віку та вимикає світло на лічильнику, неодноразово змінювала замки на дверях, мотивуючи це тим, що сусіди можуть забрати ключі і зробити копії, також встановила навісні замки на дверях шаф.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 страждає психічною хворобою у вигляді хронічного маячного розладу, внаслідок чого вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих, що стверджується висновком до медичної картки.

Однак, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 відмовилася лікуватися в добровільному порядку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_4 не надала усвідомленої письмової згоди на лікування в стаціонарних умовах закладу з надання психіатричної допомоги, а лікування її можливе тільки в стаціонарних умовах такого закладу, і якщо їй не буде надана психіатрична допомога, то можливе погіршення психічного стану, що може завдати суттєвої шкоду її здоров'ю, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати ОСОБА_4 в заклад з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Керуючись ст. ст. 14, 22 ЗУ «Про психіатричну допомогу», ст. ст. 263-265, 294, 342, 354, 355, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

рішив:

Заяву задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Суддя: ОСОБА_7.

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2