ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/252/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

за участю: представника заявника ОСОБА_3, представника апелянта ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2218/24490/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року (суддя Продан Б.Г.) про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2218/24490/2012 від 01.02.2013 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2218/24490/2012 від 01.02.2013 року, виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області щодо стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з 23 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому, посилається на порушення судом норм процесуального права. Вказує, що його не було повідомлено про розгляд справи належним чином, що позбавило його можливості бути присутнім в судовому засіданні та надати суду пояснення з приводу поданої заяви. Зазначає, що подана заява про видачу дубліката виконавчого листа не містить обставин, внаслідок яких виконавчий лист було втрачено. На думку апелянта, заява про видачу дубліката виконавчого листа не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи).

Представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

В судовому засіданні представник заявника просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник боржника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу.

Стягувач та боржник в судове засідання не зявились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

Задовольняючи заяву стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист втрачено, тому наявні передбачені законом підстави для видачі його дубліката.

Проте, суд дійшов такого висновку з порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 370 ЦПК України (в редакції чинній на час постановлення ухвали), замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат. Суд, який видав виконавчий лист про стягнення аліментів, має право за поданням державного виконавця у разі встановлення кількох місць роботи чи отримання доходів боржника видати дублікат виконавчого листа.

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Разом з тим, суд першої інстанції всупереч наведеним вимогам закону розглянув питання щодо видачі дубліката виконавчого листа без належного повідомлення боржника у справі. І з цього приводу є підставними доводи апеляційної скарги.

Встановлено, що на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, у лютому 2013 року було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2012 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26-27, 29).

Стягувачем змінено прізвище з «ОСОБА_6» на «ОСОБА_6» (а.с. 35).

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції Козіяна О.В. від 04.11.2015 року закінчено виконавче провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 34).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час винесення постанови) передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню в разі визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду.

У випадку, передбаченому п. 1 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 29.36 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом ДСА України від 17.12.2013 року №173 (чинної на час винесення постанови), листування щодо виконання судового рішення підшивається до матеріалів відповідної справи.

Разом з тим, в матеріалах цивільної справи №2218/24490/2012 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини виконавчий лист, виданий на підставі рішеня суду, відсутній.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що виконавчий документ було предявлено до виконання, він перебував на виконанні відділу ДВС, разом з тим на даний час його втрачено. А тому, наявні підстави для видачі дубліката виконавчого листа з метою забезпечення законних прав та інтересів стягувача щодо виконання судового рішення.

З урахуванням викладеного вище, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Матеріали справи спростовують посилання апелянта, що заявник не довела втрату виконавчого листа та не мала права на отримання його дубліката.

Крім того, посилаючись в апеляційній скарзі на незясування судом обставин щодо перебування на примусовому виконанні виконавчого листа, ОСОБА_5 не надав суду належних та допустимих доказів існування виконавчого провадження за даним виконавчим листом.

Інші доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для відмови в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 грудня 2016 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_7 задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №686/773/2013 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання доньки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2012 року та до досягнення дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригінало м: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції Продан Б.Г. Провадження № 22-ц/4820/252/18

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № ухвала