Справа № 361/4624/16-ц Головуючий у І інстанції Петришин Н. М.
Провадження № 22-ц/780/414/18 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко
Категорія 38 18.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Марченку Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Броварському районі, Управління Держгеокадастру у Воловецькому районі, Жденівська селищна рада Воловецького району Закарпатської області, Перша державна нотаріальна контора Шевченківського району міста Києва, про визнання права власності в порядку спадкування, та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Броварському районі, Жденівська селищна рада Воловецького району Закарпатської області, Управління Держгеокадастру у Воловецькому районі, Перша державна нотаріальна контора Шевченківського району м. Києва, про визнання права власності на частки нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Броварському районі, Управління Держгеокадастру у Воловецькому районі, Жденівська селищна рада Воловецького району Закарпатської області, Перша державна нотаріальна контора Шевченківського району м. Києва, про визнання права власності на спадкове майно та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, садове товариство «Дорожник»; земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства; земельну ділянку площею 0,0531 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Погарчини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, відповідно до якого все своє майно у рівних частках заповів матері ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позивач ОСОБА_2 у визначений законом шестимісячний строк звернулася до Першої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5, однак державним нотаріусом позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки було відмовлено через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Враховуючи викладене, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом та заповітом після смерті сина, спадщину після якого вона прийняла, остання просила визнати за нею в судовому порядку право власності на ? частину кожної земельної ділянки (1/6 частина за законом та 1/3 частина за заповітом).

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до суду із зустрічним позовом, в якому посилались на те, що є спадкоємцями за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, до складу спадщини після смерті якого ввійшли, зокрема: земельна ділянка площею 0,060 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни, садове товариство «Дорожник»; земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства; та земельна ділянка площею 0,0531 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Погарчини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Державним нотаріусом відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв на вказані земельні ділянки відмовлено у зв'язку із тим, що на ці ділянки відсутні правовстановлюючі документи. З вищенаведених підстав відповідачі змушені звернутися до суду з позовом про визнання за кожним із них права власності на ? частину кожної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2016 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи: Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Броварському районі, Жденівська селищна рада Воловецького району Закарпатської області, Управління Держгеокадастру у Воловецькому районі, Перша державна нотаріальна контора Шевченківського району м. Києва, про визнання права власності на частки нерухомого майна у порядку спадкування за заповітом об'єднано в одне провадження із первісними позовними вимогами ОСОБА_2

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на:

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,060 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 1998 року;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року;

- 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0531 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у селі Збини, урочище «Погарчини», Воловецький район, Закарпатська область, та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2010 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на:

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,060 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 1998 року;

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року;

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0531 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у селі Збини, урочище «Погарчини», Воловецький район, Закарпатська область, та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2010 року.

Визнано за ОСОБА_4 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 право власності на:

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,060 га, цільове призначення - для ведення садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та належала ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14 серпня 1998 року;

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року;

- 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0531 га, кадастровий номер НОМЕР_2, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована у селі Збини, урочище «Погарчини», Воловецький район, Закарпатська область, та належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 січня 2010 року.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_6, як особа, яка не брала участі у справі, права якої вирішено ухваленим судовим рішенням, подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на ? частину, за ОСОБА_3 на ? частину, за ОСОБА_4 на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог позивачів. Свої вимоги ОСОБА_6 обґрунтовував тим, що на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вищевказана земельна ділянка померлому на праві власності не належала з тих підстав, що 19 березня 2010 року ОСОБА_5 продав її ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому 19 березня 2010 року приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатської області Заяць С.А. та зареєстрованому в реєстрі за № 169. Таким чином, оскільки дана земельна ділянка не входила до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, визнання права власності на неї в порядку спадкування за його спадкоємцями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є незаконним та таким, що порушує права апелянта, як власника земельної ділянки.

В судовому засіданні представники ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.

Представник позивача ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції заперечив проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1, зазначивши, що апелянт не надав суду доказів, що підтверджують факт укладення договору купівлі - продажу спірної земельної ділянки, кадастровий № НОМЕР_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, як не надав і доказів про реєстрацію права власності на земельну ділянку за апелянтом ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду в частині визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 10.12.2015 року відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві (том 1, а.с.5).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на все належне йому майно, у тому числі і на: земельну ділянку площею 0,060 га, яка розташована за адресою: Київська область, Броварський район, село Рожни; земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства; земельну ділянку площею 0,0531 га (кадастровий номер НОМЕР_2), яка розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Погарчини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

За життя спадкодавцем ОСОБА_5 24.02.2005 року було складено заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде йому належати на день смерті і на що він, згідно з законом, буде мати право, ОСОБА_5 заповів в рівних частках матері ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (том 1, а.с.104).

Із матеріалів спадкової справи № 242/2011 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що після смерті останнього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Першої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (том 2, а.с.5, 12, 20).

Постановами державного нотаріуса Першої київської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у видачі свідоцтв про право на спадщину на зазначені вище спадкові земельні ділянки у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на вказані земельні ділянки за спадкодавцем та відсутністю правовстановлюючих документів.

Ухвалюючи рішення про задоволення основного та зустрічного позовів, суд першої інстанції виходив з доведеності в судовому засіданні підстав для визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, оскільки позивачі, як спадкоємці за заповітом та за законом, у визначений законом спосіб вчинили дії, які свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1, а саме: в частині визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану в урочищі «Черенини» села Збини Воловецького району Закарпатської області.

Так, колегією суддів встановлено, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Заяць С.А., ОСОБА_5 купив у ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер - НОМЕР_1, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Збини, урочище «Черенини» Воловецького району Закарпатської області (том 1, а.с.12-13).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину.

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З долученої апелянтом до апеляційної скарги нотаріально завіреної копії договору купівлі-продажу земельної ділянки вбачається, що 19 березня 2010 року між ОСОБА_5, як продавцем, та ОСОБА_1, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий № НОМЕР_1, розташованої за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини». Договір посвідчено 19 березня 2010 року приватним нотаріусом Воловецького районного нотаріального округу Закарпатської області Заяць С.А. та зареєстровано в реєстрі за № 169 (том 3, а.с.5-6). Згідно п. 5.1. Договору право власності на земельну ділянку виникає в Покупця після проведення державної реєстрації. Цей договір відповідно до ст.ст.182, 210, 657 ЦК України та ст.132 Земельного кодексу України є підставою для проведення в порядку, встановленому законодавством, державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного кодексу України підтверджується цим договором купівлі-продажу, додатком до якого є Державний акт на право власності на земельну ділянку, реквізити якого зазначені в п.1.3. даного договору з відмітками, вчиненими відповідно до законодавства нотаріусом та територіальним органом Держкомзему за місцем знаходження земельної ділянки.

Право власності на спірну земельну ділянку, набуте ОСОБА_1 на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 березня 2010 року, посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 29 березня 2010 року, що відповідає вимогам ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України (том 3, а.с.7).

Факт належності спірної земельної ділянки з кадастровим № НОМЕР_1, розташованої за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», з 29 березня 2010 року ОСОБА_1 підтверджується також довідкою Відділу у Воловецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 24.11.2017 року за № С-5/0-0.20-5/136-17 (том 3, а.с.8), відповідно до якої станом на 31.12.2012 року земельна ділянка, яка розташована в с. Збини, ур. Черенини, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 перебувала у власності гр. ОСОБА_6 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 29.03.2010 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу ВММ № 454248 від 19.03.2010 року №169, посвідченого приватним нотаріусом Заяць С.А.

Вищенаведені докази, надані апелянтом, як особою, що не брала участі в розгляді справи, відповідають принципам належності, допустимості, достовірності, достатності та підтверджують ту обставину, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_1, земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташована за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, спадкодавцю ОСОБА_5 на праві власності не належала, а тому не входила до складу спадщини після його смерті.

Враховуючи те, що вищевказана земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, не входила до складу спадщини після смерті ОСОБА_5, визнання на неї судом права власності в порядку спадкування після його смерті за спадкоємцями останнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Оскільки висновок суду про наявність підстав до визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 0,1000 га (кадастровий номер НОМЕР_1), розташовану за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, є таким, що не відповідає обставинам справи та спростовується її матеріалами, рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині визнання за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, розташовану в урочищі «Черенини» села Збини Воловецького району Закарпатської області, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. Законність та обґрунтованість рішення суду в іншій частині колегією суддів не перевіряється, оскільки не є предметом апеляційного оскарження.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2016 року в частині визнання права власності за ОСОБА_2 на ? частину, права власності за ОСОБА_3 на ? частину, права власності за ОСОБА_4 на ? частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для ведення селянського господарства, розташованої за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, село Збини, урочище «Черенини», що належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 грудня 2007 року, - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовити.

В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2016 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді: