Справа № 237/5393/16-ц
Провадження № 2/237/21/18
23.05.18 року м. Курахове
Мар'їнський районний суд Донецької області у складі:
Головуючого - судді Ліпчанського С. М.,
При секретарі Бахтіяровій Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -
20 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Мар'їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.
Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не подав.
Ухвалою суду від 22.12.2016 року було відкрито провадження по справі та призначено попереднє судове засідання на 27 грудня 2016 року.
Ухвалою суду від 27 грудня 2016 року справу призначеного до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.01.2017 року.
15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено у новій редакції.
Згідно з пп. 9 п. 1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Позивач та відповідач у судове засідання не з'явились, про час, дату ті місце судового засідання були повідомлені належним чином.
У зв'язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьками вказано ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища ОСОБА_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб 16 вересня 1978 року. Прізвище ОСОБА_1 після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_1
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Відповідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день проголошення її померлою.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіт не залишив.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту має місце спадкування за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 кодексу.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Приписами ч. 1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії підтверджується, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли його дочка ОСОБА_1 і син ОСОБА_3. ОСОБА_5 від спадщини відмовилась на користь ОСОБА_1.
Таким чином, ОСОБА_1 після смерті батька успадкувала 1/3 частину домоволодіння, а ОСОБА_3 успадкував 1/6 частину домоволодіння.
Як вбачається з довідки № 435/04-26 від 18.11.2015 року ОСОБА_1 провела поховання ОСОБА_4 за свій рахунок.
Згідно заповіту ОСОБА_5 від 05 лютого 2016 року, зареєстрованого у реєстрі за № 98, бланк НАТ 401818, посвідченого державним нотаріусом Курахівської державної нотаріальної контори, Островерховою О.А., ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, все що буде належати їй на день смерті і все, на що вона матиме право, заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Довідкою за № 3312/02-18 від 19.09.2016 року підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно мешкала без реєстрації у будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_5 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та вели спільне господарство.
Заява про відмову від спадщини ОСОБА_1 не подавалась.
Оскільки ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір'ю, ОСОБА_5 на час відкриття спадщину, ОСОБА_1 є такою, що прийняла спадщину.
Таким чином, ОСОБА_1 після смерті батьків успадкувала 5/6 частину домоволодіння, а відповідач ОСОБА_3 успадкував 1/6 частину домоволодіння.
Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
Згідно з правовою позицію Верховного Суду України, висловленою у справі № 6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.
Таким чином, для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 - 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.
В силу положень ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Частиною 1 статті 172 СК України встановлено, що дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Відповідач ухилився від виконання покладених на нього обов'язків з піклування про своїх батьків
Водночас, статтею 601 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.
Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.
Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, повинні бути: зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку із чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань з передачі родових речей, зокрема грошей).
Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог.
Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав; строк виконання таких вимог не настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення.
Ця норма не виключає часткового зарахування, згідно з яким менше за розміром зобов'язання припиняється повністю, а більше - збільшується на суму заліку.
Шляхом зарахування можуть припинятися зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань.
У постанові № 6-2784цс15 від 24 лютого 2016 року по справі про припинення права власності на частку у спільному майні Верховний Суд України, виходячи з положень статей 365, 601 ЦК України, статті 71 СК України, дійшов висновку про наявність підстав для припинення права власності відповідача на 1/2 частину квартири та можливості зарахувати зустрічні однорідні грошові вимоги сторін і зменшити на їх суму розмір заборгованості відповідача перед позивачкою.
Судом встановлено, що будинок АДРЕСА_2 є спільною сумісною власністю позивача та відповідача; належна відповідачу частка не може бути виділена в натурі; між сторонами наявні неприязні стосунки, що унеможливлює спільне володіння та користування домоволодінням; відповідач має у користуванні квартиру АДРЕСА_1, де зареєстроване його місце проживання, що свідчить про його забезпеченість іншим житлом.
Аналізуючи наведене суд встановив наявність підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог та зменшення суми заборгованості відповідача на розмір вартості 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2, право власності відповідача на яку припиняється.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, пунктом 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.
Встановити факт того, що ОСОБА_1 успадкувала 5/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 77,0 кв.м., у тому числі жилою площею 42,7 кв.м., в порядку спадкування за законом та заповітом, після померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Позбавити ОСОБА_3 права власності на 1/6 частки житлового будинку АДРЕСА_2, загальною площею 77,0 кв.м., у тому числі жилою площею 42,7 кв.м., в рахунок зарахування боргових зобов'язань перед ОСОБА_1, які утворились під час догляду за ОСОБА_5.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_2, загальною площею 77,0 кв.м., у тому числі жилою площею 42,7 кв.м., який складається з жилого будинку «А-1» з прибудовою «а-1», прибудовою «а'-І», ганком «аг», тамбуром «а"- 1», з господарчими побудовами: гаражу «Б-1», гаражу «Г-1», сараю «Д-1», сараю «М- 1», навісу «Н-1», льоху «П-1», сараю «С-1», вбиральні «У-1», вигрібу «р», воріт «N1», огорожі «N2».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільним справам Апеляційного суду Донецької області через Мар'їнський районний суд протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Повний текст рішення виготовлено 29.05.2018 року.
Суддя: С.М. Ліпчанський
Дата документу 29.05.18 року