Справа № 492/111/18
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

05 лютого 2018 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідачки ОСОБА_3 заборгованості за розпискою від 10 липня 2017 року у розмірі 200 000 гривень, які останні зобовязалася повернути у строк до 10 листопада 2017 року, але зобовязання за договором позики відповідач не виконує, що зумовило звернення позивача до суду..

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_3, накладення арешту на виробничий будинок (нежитлову будівлю), розташовану за адресою: Одеська область, м. Арциз, вул. Леніна (Трудова), 3-а та заборони вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо майна, яке належить ОСОБА_3

Дослідивши заяву, подану позивачем та матеріали позовної заяви у межах вирішення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суддя дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України, якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

У відповідності до п. 4 постанови ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, судом встановлено, що подана заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, а саме: заявником зазначена назва вулиці її місця проживання, як вул. Колмакова, однак, зазначеної вулиці в м. Арциз не існує; заявником не зазначені номери засобів зв'язку; не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; не зазначені пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; не обґрунтовано необхідність застосування саме таких видів забезпечення позову, які зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може імовірно утруднити виконання рішення суду. Крім того, заявником не зазначено на яке саме рухоме та нерухоме майно вона просить накласти арешт, його місцезнаходження, належність відповідачу, технічні характеристики, вартість тощо.

Також, в порушення вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України, заявником при поданні заяви про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, не зазначено повне найменування інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

У поданій до суду заяві позивач заявляючи вимогу про накладення арешту на виробничий будинок (нежитлову будівлю), належний відповідачу не наводить доказів, які свідчать про намір ОСОБА_3 здійснити відчуження належного їй майна та не обґрунтовує належним чином необхідність забезпечення позову. Крім того, до заяви про забезпечення позову не додані документи, які б підтверджували вартість майна станом на сьогодні, на яке позивач просить накласти арешт, а витребувати такі документи у суду немає можливості з огляду на відсутність відповідного клопотання та стислий строк розгляду заяви про забезпечення позову, в цьому разі існує можливість, що буде накладено арешт на майно, вартість якого не буде відповідати та не буде співмірною з заявленими позивачем вимогами. Без наявності інформації щодо дійсної вартості майна відповідача неможна зробити висновок про співмірність ціни позову вартості майна, що може бути арештоване, та унеможливить виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Крім того, у відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», заявнику підлягає поверненню сума судового збору у розмірі 1 057,20 гривень, сплачена при зверненні з наявною заявою до суду, що підтверджено квитанцією № 19 від 01 лютого 2018 року.

Керуючись ст. ст. 149 - 153, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1, (РНОКПП: НОМЕР_1), через Управління Державної Казначейської служби України в Арцизькому районі сплачену суму судового збору, відповідно до квитанції № 19 від 01 лютого 2018 року, у розмірі 1 057 (одна тисяча пятдесят сім) гривень 20 копійок (одержувач платежу: ГУ ДКСУ в Одеській області, рахунок отримувача: 0038, код отримувача: 38019107, банк отримувача: 828011, назва банку: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу:*;101;; Судовий збір).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 05.02.2018 року.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_4

Одеської області