Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №332/4201/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Мєркулова Л.О.
Провадження № 22-ц/778/64/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК», про захист прав споживачів, визнання окремого положення договору недійсним,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2016 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 12.03.2013 року між Банком та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти у сумі 50 000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних, з кінцевим строком повернення 11.03.2018 року.

Крім того, умовами кредитного договору позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1000 грн., що розраховується як 2% від суми кредиту та включається в суму щомісячного платежу.

Згідно умов кредитного договору погашення кредиту здійснюється 15 числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2033,55 грн.

В порушення умов договору ОСОБА_4 не виконує взяті на себе зобовязанні відповідно до умов кредитного договору.

Умовами кредитного договору також передбачена сплата штрафу у розмірі 350,00 грн. за кожний прострочений щомісячний платіж або його частину.

Станом на 18.10.2016 року прострочена заборгованість становить 45859,66 грн.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКТАБАНК» заборгованість за кредитним договором від 12.03.2013 року в сумі 45859,66 грн.

В лютому 2017 року ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов до ПАТ «АКТАБАНК», про захистправ споживачів, визнання окремого положення договору недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.03.2013 року між нею та ПАТ «АКТАБАНК» було укладено кредитний договір, за умовами якого вона отримала кредитні кошти в сумі 50000 грн., зі сплатою відсотків 0,01% річних, з кінцевим строком повернення до 11.03.2018 року. Відповідно до умов договору також встановлювалась щомісячна комісія в сумі 1200 грн.

Вважає, що зазначений у кредитному договорі обов'язок сплачувати додаткову комісію в сумі 1200 грн. є таким, що суперечить нормам діючого законодавства, є несправедливою умовою договору щодо споживача відповідно до ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", а тому є недійсним з моменту його укладання.

Встановивши в кредитному договорі обов'язок позичальника, щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, не було зазначено про те, які саме послуги за вказану комісію мені надаються.

Враховуючи вищенаведене просила суд визнати недійсним пункт 2.1.2 . кредитного договору від 12.03.2013 року, укладеного між нею та ПАТ «АКТАБАНК».

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року первісний позов ПАТ «АКТАБАНК» до ОСОБА_4, про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКТАБАНК» штраф в сумі 1750 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКТАБАНК» судовий збір в сумі 640 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «АКТАБАНК» -задоволено.

Визнано недійсним п.2.1.2 кредитної угоди від 12.03.2013 року, укладеної між ПАТ «АКТАБАНК» та ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «АКТАБАНК» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду змінити в частині відмови у стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКТАБАНК» заборгованості за кредитним договором. Та судового збору в сумі 1378 грн. та стягнути з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКТАБАНК» заборгованість за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту 34169,45 грн., відсотків 7,76 грн., комісії по обслуговуванню кредитну 9932,45 грн. та суму судового збору 1378 грн. Відмовити в задоволенні зустрічного позову. В решті рішення залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права .

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ «АКТАБАНК» до ОСОБА_4 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та по відсоткам, судом першої інстанції взагалі не навів правового обґрунтування відмови у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 березня 2013 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Актабанк» було укладено кредитний договір № /Т/973809, на споживчі потреби, на підставі якого, банк зобовязався надати кредит в сумі 50000 грн. під 0,01% річних за користування з кінцевим строком повернення до 11.03.2018 року, а позичальник повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом в обумовлені договором строки.(а.с. 73-75).

Факт отримання кредитних коштів не заперечується самою відповідачкою і підтверджується заявленими зустрічними позовними вимогами

Відповідно до п.п. 2.1.1. кредитного договору процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 0,01 % річних.

Пунктом. 2.1.2 кредитного договору від 12.03.2013 року передбачено, що позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1000 грн., що розраховується як 2% від суми кредиту вказаного в п. 2.1. кредитного договору, та включається в суму щомісячного платежу (а.с. 13)

У відповідності до п. 2.1.3. кредитного договору погашення кредиту, сплата нарахованих процентів за користування кредитом, сплата комісії за супроводження кредиту здійснюється позичальником щомісячно починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту, 15 числа кожного місяця рівними частина в сумі 2033,55 грн. з кінцевою датою погашення всієї заборгованості за кредитом 11.03.2018 року на умовах, визначених кредитним договором, згідно додатку №1, що є невідємною частиною кредитного договору.

Згідно п.п. 4.3.3., п. 4.3. кредитного договору позичальник зобовязаний погасити Банку у повному обсязі кредит та сплачувати банку проценти та комісії в строки, встановлені в п.п. 2.1.3. кредитного договору.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 була ознайомлена та згодна з умовами надання кредиту, про що свідчить її власноручний підпис на кожній сторінці кредитного договору від 12 березня 2013 року. (а.с. 13-14).

Проте, в порушення умов кредитного договору позичальник взяті на себе зобов'язання не виконувала, передбачені умовами договору платежі не вносила, в звязку з чим, станом на 18.10.2016 року у ОСОБА_4 утворилась заборгованість перед ПАТ «АКТАБАНК» в сумі 45 859,66 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 34 169,45 грн.; по відсоткам 7,76 грн., штрафу в сумі 1750 грн. та комісії за обслуговування кредиту 9932,45 грн. (а.с. 11-12).

З урахуванням того, що у ОСОБА_4 перед ПАТ «АКТАБАНК» існує заборгованість, яка нею добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ПАТ «АКТАБАНК» в стягнення з ОСОБА_4заборгованості за тілом кредиту та по відсоткам, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови про задоволення цієї частини позовних вимог Банку.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 є безпідставними.

Задовольняючи зустрічні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції правильно виходив з обґрунтованості та доведеності таких вимог.

Так, пунктом. 2.1.2 кредитного договору від 12.03.2013 року передбачено, що позичальник сплачує банку щомісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 1000 грн., що розраховується як 2% від суми кредиту вказаного в п. 2.1. кредитного договору, та включається в суму щомісячного платежу (а.с. 13)

Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача, тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Згідно ч.5 ст.11, ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Відповідно до ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.

Вказані норми закону свідчать про те, що умови кредитного договору щодо сплати позичальником на користь Банку комісії за обслуговування кредиту є несправедливими та такими, що суперечать нормам ЦК України.

Враховуючи наведене, рішення суду про задоволення зустрічних позовних вимог, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в цій частині колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що наданий до заперечень на апеляційну скаргу висновок спеціаліста проведений за запитом адвоката відповідача і який зроблений після ухвалення рішення судом першої інстанції не свідчить про відсутність заборгованості перед кредитною установою.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, ухвалив рішення, яке не у повному обсязі відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «АКТАБАНК» про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за тілом кредиту та по відсоткам.

В частині стягнення штрафу судове рішення учасниками судового провадження не оскаржене , відповідає вимогам закону та матеріалам справи і повинно залишатися в силі.

Керуючись ст.ст. 141, 374, 376, 382-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» - задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2017 року у цій справі в частині відмови задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» заборгованості за тілом кредиту та відсотків скасувати, прийняти в цій частині нову постанову, за якою:

«Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «АКТАБАНК» заборгованість за тілом кредиту в розмірі 34169 (тридцять чотири тисячі сто шістдесят девять) гривень 45 (сорок пять) копійок та заборгованість по відсоткам в розмірі 7 (сім) гривень 76 (сімдесят шість) копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 01.02.2018 року.

Головуючий:

Судді: