Справа № 149/3048/17
Провадження №2/149/80/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.01.2018 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вергелеса В.О.,

з участю секретаря Поліщук Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про визнання дійсним договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2016 року між ними та ОСОБА_3 в письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1. На виконання зазначеної угоди, в цей же день, позивачі передали відповідачеві в рахунок оплати зазначеної нерухомості 5000 гривень, тобто повну її вартість визначену договором, а відповідач передала позивачам ключі та документи на будівлю. Позивачі відразу переїхали до вказаного будинку, розпочали поточний ремонт будинку та господарських будівель, провели газопостачання до будинку та використовують його за призначення. Відповідач також взяла на себе зобов'язання в строк до 15 травня 2017 року посвідчити в нотаріальній формі договір купівлі-продажу. З квітня 2017 року позивачі неодноразово звертались особисто до відповідача з проханням посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріуса, але вона без будь яких пояснень відмовлялась прийти до нотаріуса для посвідчення договору. Позивачі вважають, що між ними та відповідачем було досягнуто домовленості з усіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомості. Договір повністю виконаний обома сторонами. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повністю оплатили нерухоме майно, а відповідач передала його у розпорядження позивачів, про що свідчать передані позивачам добровільно відповідачем правовстановлюючих документів на нерухомість. На даний час позивачі використовують майно за призначенням. Однак від нотаріального посвідчення договору відповідач ухилявся, чим порушив їх право на набуття нерухомого майна у власність.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з"явились, про день, місце і час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3в судове засідання не з"явилась, про день, місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить розгляд справи проводити без її участі.

Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

15.12.2016 року між позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями, спорудами та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_3 продає, а покупці ОСОБА_1, ОСОБА_2 купують вказані об'єкти нерухомого майна за ціною 5000 гривень. Право власності у покупця на нерухоме майно, що продається, виникає з моменту підписання договору та повної оплати вартості предмету договору та передачі його згідно до акту приймання-передачі.

Житловий будинок та господарські будівлі, які є предметом вказаного договору купівлі-продажу, належать ОСОБА_3 на підставі рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13.09.2016 року у справі № 149/2167/16-ц та витягу про державну реєстрацію прав від 25.11.2016 року, номер витягу 73975211 (а.с.8, 9).

Як вбачається з договору купівлі-продажу, між сторонами договору було досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору передбачених ч.1 ст. 638, ст. ст. 655-657 ЦК України.

Позивачі повністю оплатили та прийняли у своє користування і володіння об'єкти нерухомого майна, яке є предметом договору купівлі-продажу і відбулося повне виконання його умов, що підтверджується договором купівлі-продажу, актом приймання-передачі нерухомого майна від 15.12.2016 року, а також довідкою Порицької сільської ради № 1055 від 25.09.2017 року про те, що дійсно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1, без оформлення документів, поселились і проживають в даному будинку до цього часу (а.с.10).

Відповідно до п. 6 вказаного договору купівлі-продажу, відповідач (продавець) ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання до 15.05.2017 року нотаріально посвідчити договорі купівлі-продажу. Проте до нотаріуса вона не з'явилися, а тому суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 28.12.2017 року, відомості за даними зазначених реєстрів щодо об'єктів нерухомого майна, які є предметом договору купівлі-продажу нерухомого майна, відсутні.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі вчиняються правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельних ділянок, цілісних (єдиних) майнових комплексів, житлового будинку (квартири) та іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ЦК України, якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Також частиною 2 статті 220 ЦК України визначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Частиною 3 статті 640 ЦК України визначено, що договір який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Так як сторони у справі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, що підтверджено письмовими доказами, проте одна із сторін, а саме відповідач у справі ОСОБА_3 ухиляється від його нотаріального посвідчення, а також враховуючи, що визнання відповідачем у справі позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість визнання дійсним договору купівлі-продажу від 15.12.2016 року між продавцем ОСОБА_3 та покупцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки позивачами доведено обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Так як відповідно до 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджуються з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути 640 гривень судових витрат на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208,218,220,638,640,655-657 ЦК України, ст.ст. 1-13,76-81,133-142, 258-259, 263-268, 353-354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, укладений 15 грудня 2016 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 640 гривень судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вергелес В. О.