Справа № 182/4348/17
Провадження № 2/0182/683/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.01.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рунчевої О. В.

секретаря Власенко Ю. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 14.08.2017 року звернулася до суду позовом про визнання права власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на наступні обставини.

Вона з 23.07.1997 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, від шлюбу мають повнолітнього сина- Портняк ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 10.12.2015 року шлюб між ними розірваний, спільне господарство не ведуть.

У період шлюбу ними було придбано: 12/32 частини жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Пестеля, 6 в м. Нікополі, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Українською товарною біржою 20.06.2001 року. Право власності на вказану нерухомість було зареєстровано за відповідачем.

Після фактичного припинення шлюбних відносин вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного вищезазначеного майна, що перебуває у їх користуванні , оскільки відповідач не враховує її права на володіння.

Зазначає, що вищезазначене майно є їх із відповідачем спільною сумісною власністю, оскільки зазначена частина будинку була придбана в період зареєстрованого шлюбу, але вирішити спір мирним шляхом не є можливим, просить суд визнати за нею право власності на 12/64 частину , що складають ? частину спільного сумісного майна подружжя, яким є 12/32 житлового будинку з надвірними спорудами, житловою площею 49, 7 кв.м., розташованого за адресою : вул.. Пестеля, 6 в м. Нікополі Дніпропетровської області та стягнути з відповідача судовий збір на її користь.

Позивач у судове засідання не з'явилася, від представника позивача ОСОБА_5, повноваження якої підтверджені договором про надання юридичних послуг від 15.12.2017 року (а.с. 47), на адресу суду надійшла заява, в якій просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 46).

Відповідач у судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 45).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 23.07.1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів, актовий запис № 458 (а.с. 9). Від шлюбу мають двох дітей, один з яких є неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10).

Як вбачається з рішення суду про розірвання шлюбу сторін від 10.12.2015 року, сторони перебували у шлюбі, спільно проживали та вели спільне господарство з 1997 року по лютий 2014 року (а. с. 12). Рішення набуло законної сили 21.12.2015, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України встановлені у ньому обставини повторному доведенню не підлягають.

У період шлюбу сторонами було придбано: 12/32 частини жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Пестеля, 6 в м. Нікополі, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості, посвідченого Українською товарною біржою 20.06.2001 року (а.с. 4). Право власності на вказану нерухомість було зареєстровано за відповідачем.

Після фактичного припинення шлюбних відносин сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна , придбаного за час шлюбу, відповідач не визнає право позивачки на частину спільного майна, зокрема ? частини 12/32 частини жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Пестеля, 6 в м. Нікополі.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, що передбачено ст. 60 СК України.

В той же час, за змістом статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором та майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Позивач зазначає, що вищезазначене майно є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, оскільки був придбаний в період зареєстрованого шлюбу. Ці обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, зокрема в договорі купівлі-продажу від 20.06.2001, що підтверджує факт придбання майна до припинення шлюбних відносин між сторонами (а.с. 4). Доказів придбання майна за кошти одного з подружжя, внаслідок чого це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, суду не надано та в судовому засіданні не встановлено. .

Згідно з ч.1 ст.61 СК України субєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як розяснено п.24 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК .

Суд вважає, що зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано у період зареєстрованого шлюбу і належить сторонам у рівних частках.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на ? частину 12/32 частини жилого будинку, розташованого за адресою: вул. Пестеля, 6 в м. Нікополі.

В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки стягується судовий збір.

За таких обставин, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268-226 ЦПК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60,69,70 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( місце проживання- ІНФОРМАЦІЯ_3) до ОСОБА_2 ( РНОКПП: НОМЕР_1, місце проживання - вул. Пестеля, 6 м. Нікополь, Дніпропетровська область ) про визнання права власності на ? частину спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 12/64 частин, що складають ? частину спільного сумісного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яким є 12/32 жилого будинку з надвірними спорудами, жилою площею 49, 7 кв.м., розташованого за адресою : вул. Пестеля, 6 в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 640, 00 грн. (шістсот сорок грн. 00 коп).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_6