Справа № 473/4087/17
РІШЕННЯ

іменем України

"16" січня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

за участю відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу в якому вказував, що 29 червня 2016 року у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис №115.

Від шлюбу мають спільну малолітню доньку Софію ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивач вважав неможливим збереження шлюбу та просив про його розірвання.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, проте в матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд справи без його участі в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Додатково пояснила, що спори майнового характеру та з приводу місця мешкання дитини відсутні. На примирення не згідна.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача, оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Зокрема судом встановлено, що 29 червня 2016 року у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 115.

Від шлюбу мають спільну малолітню доньку Софію ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте сімейні відносини між позивачем та відповідачкою не склалися та припинені.

Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сімю.

ОСОБА_2 в своїй заяві наполягав на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно ст. 112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову та інші обставини, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

За таких обставин, враховуючи відносини між позивачем та відповідачкою, відсутність у них бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу -- задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано 29 червня 2016 року у Вознесенському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 115 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відповідачці присвоїти дошлюбне прізвище «Татьяніна».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв