Справа № 515/1994/17
Провадження № 2/515/202/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря Коренчук О.Е.

представника позивача-адвоката Давиденка К.В.

представника відповідача Корнован-Мойсеєнко Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4,

про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2017 року ОСОБА_3 пред'явила вказаний позов, посилаючись на наступні обстави- ни.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5, після смерті якої залишилася земельна ділянка площею 13,66 га, розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1. Вказану земельну ділянку вона має право успадкувати як спадкоємець в порядку першої черги за законом. Її сестра ОСОБА_4 прийняла у спадщину 1/2 частину земельної ділянки, що залишилася після смерті матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.05. 2010 р., а вона не змогла прийняти спадщину одночасно із сестрою через особисті обставини. У зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку при передачі нотаріального архіву, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва на право на спадщину. Зважа- ючи на те, що успадкувати 1/2 частину земельної ділянки у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спадкове майно.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу роз- глянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник Тузлівської сільської ради у судове засідання не з'явився, сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав.

Третя особа до суду не з'явилася хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлена на- лежним чином.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого про- вадження за наявними у справі доказами у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Як передбачено ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про ро- згляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий роз- гляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в ра- зі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного за- собу не здійснюється.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко- дексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Як вбачається з копій: паспорту серії НОМЕР_2 та свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с.4-5), позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської об- ласті, її батьками вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_5

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 (а.с.6) видно, що 01 листопада 1981 р. після реєстрації шлюбу позивачу присвоєне прізвище «ОСОБА_3».

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 (а.с.8), мати позивача - ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області.

Копією державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с.9) підтверджується, що земельна ділянка площею 13,66 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробни- цтва, передана у приватну власність ОСОБА_5

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власнос- ті, сформованого 21.01.2014 р. (а.с.10), підтверджується, що ОСОБА_4 на праві спільної ча- сткової власності належить 1/2 частки земельної ділянки, площею13,66 га, призначеної для веден- ня товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Тузлівської сільсь- кої ради Татарбунарського району Одеської області.

Вартість земельної ділянки загальною площею 13,65 га, згідно державного акту на право при- ватної власності на землю серії НОМЕР_1, що належала ОСОБА_5, станом на 01.01.2017 р. становить 510402,20 грн. (а.с.13).

Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_7 з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку (а.с.12).

Газета "Татарбунарский вестник" № 49 від 23.12.2017 р. містила оголошення про недійсність державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, видано- го на ім'я ОСОБА_5, що видно з її копії (а.с.22).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадко- давця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є спадкоємцем за законом в порядку першої черги, а також те, що земельна ділянка, розташована на території Тузлівської сільської ради площею 13,66 га належала її матері - ОСОБА_5, її сестра - ОСОБА_4 оформила право- встановлюючі документи на спадкове майно - належну їй 1/2 частку спірної земельної ділянки. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору вона не має можли- вості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на землю, який було втрачено при переміщені нотаріального архіву.

Отже, суд вважає, що за позивачем має бути визнано право власності на зазначену 1/2 частку земельної ділянки, що залишилася після смерті ОСОБА_5

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 82, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст.1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частини земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Тузли Татарбу- нарського району Одеської області, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 13, 66 га, що розташована на території Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 16.07.2003 р.на ім'я ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Тимошенко