Номер провадження: 22-ц/785/90/18
Номер справи місцевого суду: 523/6805/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сегеди С.М., Гірняк Л.А.,

при секретарі: Ткачук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської М. Г., в рамках виконавчого провадження №53537464,-

В СТ А Н О В И В:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року скаргу ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської М. Г., в рамках виконавчого провадження №53537464 - залишено без розгляду.

Роз'яснено заявнику право на повторне звернення до суду на загальних підставах, з відповідним клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу, державний виконавець Свідерська М.Г., посилаючись на законність оскаржуваної ухвали, просить суд ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року- залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 23 жовтня 2018 року, сторони не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду відповідає зазначеним вимогам, з огляду на таке.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що скарга ОСОБА_2 подана після закінчення процесуальних строків, передбачених ст.383-385 ЦПК України (в редакції чинній на момент розгляду справи).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно статті 383 ЦПК України (в редакції, чинній на час звернення скаржника до суду зі скаргою) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Цивільний процесуальний кодекс України в редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, також встановлює, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

В силу ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з положеннями ст. 385 ЦПК України скарга на дії або бездіяльність державних виконавців може бути подана у десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 посилається на те, що помилково зазначив дату 27 березня 2017 року, коли дізнався про порушення своїх прав та свобод, оскільки в скарзі зазначені протиправні дії державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ Свідерської М.Г., які мали місце 05 травня 2017 року при виконанні виконавчого листа №53537464 і саме зазначені дії оскаржуються скаржником.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник в поданій скарзі посилається на те, що про порушення своїх прав та свобод дізнався 27 березня 2017 року під час здійснення державним виконавцем протиправних виконавчих дій про вселення стягувача (а.с. 6), вищевказане не заперечується скаржником і в поданій апеляційній скарзі, де скаржник зазначає, що 27 березня 2017 року уповноважений представник боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_2 прибув до Суворовського відділу державної виконавчої служби ОМУЮ для ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №53537464 (а.с. 36).

Скаржник сам в поданій апеляційній скарзі зазначає, що вже ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження ВП №53537464 вважав дії державного виконавця Суворовського відділу ДВС ОМУЮ Свідерської М.Г, вчинені під час примусового виконання рішення по цивільній справі №523/12845/16-ц такими, що порушили його права та свободи та підлягають визнанню протиправними, а рішення державного виконавця такими, що підлягають скасуванню (а.с.36).

Оскільки положення ст. 385 ЦПК України чітко передбачає десятиденний строк для звернення зі скаргою з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав чи свобод, тому строк для звернення із скаргою у ОСОБА_2 сплив 06.04.2017 року.

Відповідно до постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року, якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року заявнику було роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах, з відповідним клопотанням про поновлення строку звернення до суду.

Як вбачається з поданої апеляційної скарги, апелянт цим правом не скористався, з клопотанням про поновлення строку до суду не звертався.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм процесуального права, а вимоги скаржника про скасування вказаної ухвали суду першої інстанції не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_2 на дії та рішення державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської М. Г., в рамках виконавчого провадження №53537464 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.10.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк