АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/203/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області в складі:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.

секретар: Попова М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 листопада 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання незаконною постанову про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала прийнята головуючим суддею Позарецька С.М.

Час і місце ухвалення рішення - 22 листопада 2017 року, м.Чекраси.

Дата складання повного тексту ухвали - 22 листопада 2017 року.

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ПАТ «Сбербанк» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби ГУЮ у Черкаській області.

В обґрунтування скарги зазначили, що на виконанні головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ в Черкаській області Вельган О.В. знаходиться виконавчий документ - виконавчий лист, виданий Придніпровським районним судом м. Черкаси 11 жовтня 2012 року по справі № 2-5463 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» коштів в сумі 50620 грн.

4 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Банк вважає дану постанову незаконною, а дії та бездіяльність державного виконавця в ході виконавчого провадження - неправомірними.

Так, за змістом постанови державний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.

Вважає, що державний виконавець не зазначив, які саме дії було вжито ним для пошуку майна боржника, та на підставі яких документів він дійшов даного висновку.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2017 року скасовано ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 12 грудня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_6 за кордон, подання державного виконавця з цього приводу задоволено.

Однак, жодних фактичних заходів щодо обмеження виїзду ОСОБА_6, за умов його ухилення від виконання судового рішення, від явок до державного виконавця, у виконавчому провадженні не проведено.

Також вказує, що оскаржувану постанову було винесено державним виконавцем 4 травня 2017 року, яку банк отримав 6 липня 2017 року, тому дана скарга подається в рамках 10-денного строку з дня, коли банк довідався про порушення своїх прав.

Просили суд визнати неправомірними дії головного державного виконавця Вельган О.В. по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 4 травня 2017 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 4 травня 2017 року; визнати неправомірною та скасувати постанову про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 4 травня 2017 року; зобов'язати головного державного виконавця Вельган О.В. приступити до належного примусового виконання виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі № 2-5463.

В ході судового розгляду ПАТ «Сбербанк» просив залишити без розгляду вимогу щодо визнання неправомірними дій головного державного виконавця Вельган О.В. по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 4 травня 2017 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 листопада 2017 року у задоволенні скарги ПАТ «Сбербанк» про визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

Вимоги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Черкаській області Вельган О.В. по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ПАТ «Сбербанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В апеляційній скарзі вказали, що при поверненні виконавчого документу державний виконавець не зазначив які саме дії було вжито ним для пошуку майна боржника, та на підставі чого він дійшов даного висновку. Крім того, у виконавчому провадженні не проведено жодних фактичних заходів щодо обмеження виїзду ОСОБА_6 за кордон, за умов його ухилення від виконання судового рішення та від явок до державного виконавця.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що державним виконавцем були виконані вимоги закону щодо організації розшуку боржника, підстав для накладення штрафу на боржника відповідно до вимог ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження» не встановлено, скаржником не доведено незаконність постанови в.о. начальника відділу ДВС від 29 червня 2017 року. Вимоги скарги про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Вельган О.В. по винесенню постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 4 травня 2017 року залишено без розгляду з підстави відповідного клопотання, заявленого представником стягувача.

Колегія суддів не повністю погоджується з даним висновком суду.

Встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області з 14 січня 2016 року перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-5463/10, що виданий Придніпровським райсудом м. Черкаси 11 жовтня 2012 року про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Сбербанк» коштів в розмірі 50 620 грн. (ВП №49836387).

18 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 5 062 грн. та приєднано виконавче провадження до складу зведеного виконавчого провадження №51048316.

4 травня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про виведення ВП №49836387 із зведеного ВП і цього ж дня винесена оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Черкаській області Вельган О.В. від 4 травня 2017 року повернуто стягувачеві ПАТ «Сбербанк» виконавчий лист, виданий Придніпровським райсудом м. Черкаси 11 жовтня 2012 року №2-5463/10 про стягнення з ОСОБА_6 50 620 грн.(ВП №49836387). Підстави повернення зазначені п. 2 частини 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» - відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними (а.с. 12).

Не погоджуючись з даною постановою 24 травня 2017 року ПАТ «Сбербанк» звернувся з скаргою, за результатами розгляду якої, в.о. начальника відділу ДВС Фесенко Я.М. винесено постанову від 29 червня 2017 року про відмову у задоволенні скарги (а.с. 5-11).

З постанови від 29 червня 2017 року про результати перевірки виконавчого провадження вбачається, що за період з 14 січня 2016 року по 4 травня 2017 року, державним виконавцем вживались заходи щодо розшуку нерухомого та рухомого майна боржника, шляхом направлення запитів до відповідних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом першої інстанції до матеріалів справи було приєднано копії матеріалів виконавчого провадження, з яких вбачається, що державний виконавець здійснював заходи, щодо розшуку рухомого і нерухомого майна боржника, отримував відповіді про відсутність даного майна.

За отриманою інформацію, у боржника було виявлено на праві власності транспортний засіб, який оголошено в розшук.

Також, за встановленим місцем реєстрації, державним виконавцем неодноразово направлялися виклики до органів ДВС та вимоги державного виконавця; здійснювалися виходи за місцем реєстрації щодо розшуку майна, на яке може бути звернено стягнення, про що складені акти. Проте, ОСОБА_6 за місцем реєстрації не проживає і дана квартира не належить йому на праві власності. Крім того, встановлено, що боржник не працює і не є пенсіонером.

В ході проведення дій щодо примусового виконання рішення було отримано інформацію про різні місця проживання боржника, тому державним виконавцем виносились доручення для здійснення виконавчих дій щодо розшуку майна, які направлялись до виконання у відповідні органи ДВС. Між тим, за отриманими матеріалами виконання, майно виявлене за вказаними адресами не було.

Державний виконавець звертався до суду й з поданням про примусове проникнення до житла за місцем реєстрації боржника.

На запити державного виконавця була отримана інформація що боржник ОСОБА_6 протягом 2016 року п'ять разів перетинав державний кордон України.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що ОСОБА_6 періодично орендує квартири в м. Миколаєві та в м. Києві, за що сплачує орендну плату. Договір оренди квартири в м.Києві мається в матеріалах справи (а.с.116)

Проте, державним виконавцем Вельган О.В. не було прийнято належних заходів для встановлення джерела надходження коштів боржнику ОСОБА_6 для здійснення найму жилого приміщення та неодноразових виїздів за межі України. Тому не встановивши джерело фінансування боржника ОСОБА_6 для оренди житла та здійснення неодноразових поїздок за кордон, державний виконавець Вельган О.В. прийшла до передчасного висновку про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними та без належних правових підстав винесла постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

За таких обставин постанова державного виконавця Вельган О.В. про повернення виконавчого документу стягувачу від 4 травня 2017 року підлягає до скасування.

Постанова від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу підлягає скасуванню як похідна, оскільки була прийнята за наслідками перевірки постанови від 4 травня 2017 року.

Доводи скаржника про те, що державним виконавцем не виконано належним чином та не звернуто своєчасно до виконання ухвалу суду про заборону виїзду боржнику ОСОБА_6 за кордон можуть бути предметом окремого оскарження дій виконавця та не були підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Вимога про зобов'язання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції в Черкаській області Вельган О.В. приступити до належного примусового виконання виконавчого листа, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси по справі №2-54632/10 правильно визнані судом такими, що не підлягають до задоволення, так як відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець, в силу вимог закону, зобов'язаний належно виконувати покладені на нього обов'язки по виконанню рішень суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне змінити ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання незаконною постанови про повернення виконавчого документу та її скасування, визнання незаконною та скасування постанови про відмову у задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, та задовольнити її у вказаних частинах.

На підставі наведеного ухвала суду першої інстанції підлягає до зміни, а апеляційна скарга до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» задовольнити частково.

Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 22 листопада 2017 року змінити, скасувавши її в частині відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» про визнання незаконними та скасування постанови від 4 травня 2017 року про повернення виконавчого документу та постанови від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Визнати неправомірними та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. про повернення виконавчого документу від 4 травня 2017 року та постанову в.о. начальника відділу примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Фесенко Я.М. від 29 червня 2017 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів.

Судді: Н.І.Гончар

Ю.В.Сіренко

В.І.Ювшин