Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.10.2018 Справа №607/16933/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Грицака Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі цивільну справу № 607/16933/18 за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідно до укладеного між ними кредитного договору від 13 квітня 2010 року відповідач отримала кредит в сумі 4500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язалась повернути ці кошти та сплатити відсотки в порядку і в терміни, встановленні договором. Однак ОСОБА_1 не виконує належно взятих на себе зобов'язань щодо вчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків, у результаті чого виникла заборгованість у розмірі 13 482,88 гривень, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач повторно у судове засідання не з'явилась, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Про причини неявок суду не повідомила, а тому відсутні підстави вважати їх поважними. Відзиву на позовну заяву не подала. За даних обставин наявні усі підстави, визначені частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, для ухвалення заочного рішення у справі, керуючись частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав:

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України).

13 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, котрий складається із анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також самих умов та правил надання банківських послуг і тарифів банку.

Згідно даного договору відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктами 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Підписання цього Договору є прямою і безумовною згодою Клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно пункту 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1.1.5.6 Умов передбачено обов'язок клієнта, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку.

Зі змісту пункту 2.1.1.7.6 Умов слідує, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових обов'язків, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, із врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії.

Банк має право призупинити або припинити права клієнта використовувати платіжну картку в разі порушення клієнтом умов використання платіжної картки, що не припиняє зобов'язань клієнта Банку, які виникли до або під час призупинення або припинення зазначеного права (пункт 1.1.3.2.2 Умов).

Із статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України вбачається, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання та сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до статей 549, 550, 551 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідач ОСОБА_1 скористалася кредитними коштами, однак всупереч вказаним вище вимогам закону та умовам кредитного договору неналежно виконує свої зобов'язання щодо погашення боргу.

Згідно представленого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 12 липня 2018 року, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 13.04.2010 року за відсотками становить 4 567,73 грн.; заборгованість по пені - 9 706,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 618,23 грн. - штраф (відсоткова складова).

За таких обставин, суд вважає, що має місце порушення відповідачем прав позивача, які підлягають захисту.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 13482,88 грн. заборгованості та суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову в межах заявлених позовних вимог.

При цьому суд зазначає, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, про що чітко вказано у частині 3 ст.267 Цивільного кодексу України та неодноразово зазначалось Верховним Судом України, зокрема у його правовій позиції від 02 березня 2016 року, зробленій у справі №6-2307цс16.

Такої заяви жодною із сторін даного спору до суду подано не було.

В силу статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, підлягають стягненню з відповідача в користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 13, 82, 141, 263, 265, 280-284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вул.Набережна Перемоги, 50, м.Дніпро) до ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13.04.2010 року на загальну суму 13 482 грн. 88 коп. та 1 762,00 судового збору.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення суду складено 31 жовтня 2018 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак