Справа № 263/4303/18
Провадження № 2/263/1494/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., за відсутністю сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 12 квітня 2018 року надійшла позовна заява ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 12 листопада 2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №77707С75, на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 17480,00 доларів США шляхом видачі готівкових грошових коштів через касу банку з кінцевою датою погашення 11 листопада 2013 року. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі. У звязку з невиконанням умов договору рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2011 року (справа 2-5092/2011) та від 12 січня 2015 року (справа 263/12151/14-ц) з ОСОБА_1 стягнено усму простроченої заборгованості. Відповідач умови договору належним чином не виконав, у звязку із чим у нього утворилась заборгованість по нарахованим відсоткам перед банком за період з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2018 рік, яка складає 106978,18 грн., що є еквівалентом валютної заборгованості у розмір 4089,23 доларів США за курсом Національного банку України станом на 03 квітня 2018 року. У звязку з чим, просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по нарахованим відсоткам перед банком за період з 01 листопада 2014 року по 31 березня 2018 рік, яка складає 106978,18 грн., що є еквівалентом валютної заборгованості у розмір 4089,23 доларів США за курсом Національного банку України станом на 03 квітня 2018 року та судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 06.06.2018р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Розяснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 31 жовтня 2018 року вирішено провести заочний розгляд справи.

У порядку, передбаченому ст. 279 ЦПК України, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні за участю осіб до суду не надходило.

Заяви від відповідача про розгляд справи за його відсутністю або відзив суду не надав, про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів відповідно до ст. 223 ЦПК України.

При цьому, представник позивача надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №77707С75, на підставі якого відповідач отримав кредит у сумі 17480,00 доларів США шляхом видачі готівкових грошових коштів через касу банку з кінцевою датою погашення 11 листопада 2013 року. Банк взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав у повному обсязі.

Надання коштів у сумі, що визначена кредитним договором, підтверджується заявою на видачу готівки від 12.11.2007р. за №360.

Відповідач умови повернення кредиту належним чином не виконав, у звязку з чим «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №77707С75 від 12.11.2007р.

Рішенням Жовтневого районного суду м Маріуполя Донецької області від 29 грудня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені та стягнута з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 90045,57 грн., судовий збір у розмірі 900,46 грн., витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн., а всього 91066,03 грн.

Відповідно до довідки про рух коштів по кредитній угоді №77707С75 від 12.11.2007р. за період з 01.11.2014р. по 31.03.2018р. утворилась заборгованість за відсотками за кредитом у розмірі 106978,18 грн.

Відповідно до ч.1. ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до п. 2.6.2. кредитного договору №77707С75 від 12.11.2007р. позичальник зобовязаний здійснити дострокове погашення кредиту або його частини, процентів за користування. Кредитом, комісій, зборів та інших належних до сплати платежів за договором протягом 10 календарних днів з дня отримання письмової вимоги банку про таке дострокове погашення у випадку, якщо: позичальник не виконав будь-яке зобовязання за цим договором; позичальник є фінансово неспроможним; порушено карну справу проти Позичальника, та/або поручителя (заставодавця) позичальника; в інших випадках, передбачених цим Договором, Гарантійними документами та чинним законодавством України; виникла і триває хоча б одна з неприйнятних умов (п.4.2. цього Договору).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що після звернення позивача до суду у 2011 році із позовною вимогою до ОСОБА_1 про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором №77707С75 від 12.11.2007р., останній припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором у розмірі 106978,18 грн, у звязку з чим вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за період з 01.11.2014р. по 31.03.2018р. у розмірі 106978,18 гривень, що є еквівалентом валютної заборгованості в розмірі 4089,23 доларів СІ1ІА за курсом Національного банку України станом па 03.04.2018р., не підлягають задоволенню.

Суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства,зазначає, що розглядає справи в межах заявлених вимог, тому вийти за межи позову шляхом захисту порушеного права та інтереси позивача, які забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов'язання, цивільний процесуальний кодекс не дозволяє.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1762,00 грн., тому з урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

На підставі ст.ст. 611, 1046, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 206, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін у справі:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (АТ «Укрексімбанк»), 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 127, (ЄДРПОУ - 00032112).

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВК №200206, адреса реєстрації: АДРЕСА_1.

Суддя Д.В. Киян