Справа № 185/7642/17
Провадження № 2-о/185/16/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Палюх Т.Д., за участю секретаря Андрухової Ю.Д., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського району управління юстиції в м. Донецьку, про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2017 року згідно із експрес-накладною №4046 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту батьківства та внесення до актового запису, мотивуючи заяву тим, що 25.10.2011 від фактичних шлюбних відносин померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 сина заявниці ОСОБА_3 з ОСОБА_2 у останньої народилася дитина - ОСОБА_4. Відомості про батька в актовий запис про народження ОСОБА_4 внесено на підставі ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Враховуючи те, що ОСОБА_3 не встиг за життя подати заяву про визнання батьківства, заявниця просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_4 з метою отримання державної допомоги у зв'язку із втратою годувальника.

В судове засідання заявник не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягав на задоволенні заяви.

Від заінтересованих осіб жодних заяв не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, перевіривши їх на допустимість, належність, достовірність та достатність, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У заяві фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт ; докази, що підтверджують факт; докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів (ст. 318 ЦПК України)

Згідно із ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Частиною 1 статті 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану

25.10.2011 народився ОСОБА_4, про що 11.11.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку складено відповідний актовий запис за № 870, батьком дитини зазначено ОСОБА_5(а.с. 6).

Згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №9 від 22.06.2017, до актового запису про народження №870 від 11.11.2011 відомості про батька внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України(а.с. 22)./

Відповідно до акту від 12.07.2017, складеного мешканцями АДРЕСА_1, з жовтня 2010 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкали однією сім'єю, вели спільне господарство, доглядали за будинком та городом спільно за адресою: АДРЕСА_1. Від фактичних шлюбних відносин у ОСОБА_3 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_4( а.с.9).

Дитина ОСОБА_6 проживає разом з бабусею ОСОБА_1, (заявником) та її чоловіком ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2, які виховують його( а.с.16-30).

Частина 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 Сімейного Кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно із ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Згідно до п.п. 5, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі- органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Заяви про встановлення факту батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76,77,78,259,263-265,268, п.5 ч.2 ст.293, ст.ст. 294, ч.2 ст.315, 319 354 ЦПК України, ст..ст. 126,128, 130 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Донецьк, стосовно малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Донецьк.

Внести відповідні зміни у Книгу реєстрації народжень в актовий запис № 870 від 11 листопада 2011 року стосовно батька дитини ОСОБА_4, вказавши, що його батьком є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Донецьк.

Змінити прізвище ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_3».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т. Д. Палюх