Справа №751/7488/17
Провадження №2/751/76/18
Рішення

Іменем України

11 січня 2018 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Цибенко І. В.

при секретарі Чвірова О. О.

за участю позивача та її представника ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача Шмай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Облтеплокомуненерго» до ПАТ «Облтеплокомуненерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача, Інспекція з питань захисту споживачів у Чернігівській області,

про захист прав споживачів, визнання неправомірними дії, зобов'язання вчинити певні дії,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про захист прав споживачів, та, уточнивши позовні вимоги, просить визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування їй суми до оплати за надані послуги в розмірі 3202 грн. за опалення місць загального користування будинку за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року, зобов'язати відповідача скасувати безпідставно нараховану їй заборгованість по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_2. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй та ОСОБА_5., ОСОБА_4 належить в рівних частинах на праві власності квартира АДРЕСА_1. Між нею та відповідачем 24.10.2008 було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання. Об'єктом надання послуг є вищевказана квартира. В 2013 році було встановлено квартирний засіб обліку теплової енергії. Відповідно до змісту з п.п. 1 п. 22 Договору передбачено, що точками розподілу в яких здійснюється передача послуги з централізованого опалення у багатоквартирному будинку від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Вказує, що відповідач розраховує оплату МЗК, застосовуючи для споживачів одного будинку, обладнаного будинковим лічильником, різні методи нарахувань. Відповідач крім показників квартирного лічильника теплової енергії додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування по загальнобудинковому лічильнику. Результатами перевірки Управління захисту споживачів Головного управління Держпродспожив служби в Чернігівській області було встановлено, що споживачам квартир, які не мають теплових лічильників, нарахування за використану теплову енергію на опалення МЗК не проводилось , а використана теплова енергія була розподілена лише між споживачами, які мають квартирні лічильники, що є порушенням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та Методики затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359. Крім того, вказані Правила взагалі не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення МЗК у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загально будинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнано квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Актом від 28.02.2017 затвердженим головним інженером КП «ЖЕК-13», встановлено, що опалення сходових клітин під'їздів будинку АДРЕСА_1 відключено від системи опалення будинку. Таким чином, внаслідок відсутності функціонуючої системи опалення МЗК, відповідач взагалі не має права нараховувати оплату за послугу, яка не надається та зобов'язаний провести відповідний розрахунок споживачу.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили їх задовольнити, посилалась на обставини зазначені в уточненій позовній заяві. Представник позивача пояснила, що будинок АДРЕСА_1 має внутрішній загально будинковий лічильник, крім того в деякий квартирах, в тому числі в квартирі позивача, встановлені прилади обліку витрат теплової енергії на опалення. Правила № 630 не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення МЗК у таких випадках. Однак, в будинку позивача система опалення в місцях загального користування взагалі демонтована працівниками ЖЕКу, а тому нарахування оплати за опалення МЗК, яке фактично не надається є протиправним.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав посилалась на письмові заперечення проти позову. Вказав, що дії відповідача щодо визначення сум на опалення МЗК позивачу є правомірними, такий розрахунок здійснювався з урахуванням Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та Методики затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359. Також вказав, що опалення місць загального користування здійснюється не лише на сходинкових клітинах, де демонтовані батареї, а, зокрема, і на горищі та через сміттєкамери. Посилаючись на Державні будівельні норми ДБН В2.2.-15-2005 та В.2.5-67-2013, вказав, що мешканці будинку повинні сплачувати пропорційно опалювальній площі за теплову енергію, що обліковується будинковим лічильником, без будь-якої залежності від наявності або відсутності опалювальних приладів у під'їздах. Однак, не заперечив того факту, що при відсутності опалення на сходинкових клітинах, частину тепла місця загального користування, що не опалюються, будуть отримувати від квартир, що опалюються.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою квартири АДРЕСА_1. Квартира ОСОБА_1 обладнана окремим засобами обліку теплової енергії тепло обчислювач Sharky № 47645729 термоперетворювач РТ-500 № 315470 (а.с. 11). Також, будинок № АДРЕСА_1 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Зазначені обставини учасниками розгляду не оспорюються.

Згідно розрахунку оплат за опалення МЗК ПАТ «Облтеплокомуненерго», наданого позивачем та копій квитанцій за надані послуги по квартирі АДРЕСА_1 вбачається, що за період з жовтня 2016 по квітень 2017 року за МЗК нараховано 3202 грн.(а.с.49-52).

В листі ПАТ «Облтеплокомуненерго» від 23.12.2016 № 3273-Т адресованого ОСОБА_1 зазначено, що відповідно до п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач сплачує послуги згідно їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. АТ «ОТКЕ»проводить визначення та розподіл спожитої енергії відповідно до п. 12 Правил по п. 2.4 Рекомендацій, з урахуванням показників квартирних так і будинкового лічильників для всіх споживачів, а також витрати опалення МЗК та утрати розподільчими трубопроводами в повному обсязі. Загальні витрати теплової енергії на опалення будинку визначаються як складова декількох витрат Qзаг = Qприм. Без т/л + Qприм з т/л + Q мзк. (а.с.14).

Правовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630.

Відповідно до п.28 вказаних Правил, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Разом з тим, вказані положення не можуть бути застосовані при вирішенні даного спору, оскільки вони містять в собі певні умови, при цьому відповідні формули розрахунків у них відсутні.

Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика) п.1.2.

Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно нарахована позивачу у відповідності до п.1.4., 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 Методики, п.12 Правил, на що вказував представник відповідача і зазначено в представлених ними запереченнях.

З таким розрахунком не може погодитись суд, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1.4. Методики кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні суб'єкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Як з'ясовано судом, певна кількість квартир в будинку № АДРЕСА_1, в тому числі квартира позивача, обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає.

Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК.

Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку.

Зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 74 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою.

Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року № 47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загальнобудинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку.

Відповідно до пп. 9 п. 29. Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненням споживач має право на звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання.

Відповідно до Положення про систему технічного обслуговування, ремонту та реконструкції житлових будинків в містах і селищах України затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 31.12.1991 року № 135 термін «місця загального користування» визначено синонімом терміну «допоміжні приміщення».

Згідно ст.. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення).

Відповідно до акту головного інженеру КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради від 28.02.2017, опалення сходових клітин 1 та 2-го під'їздах будинку № АДРЕСА_1 відключене від загальної системи опалення (опалення в під'їздах відсутнє), сміттєкамера 1-го під'їзду підключена окремо до системи опалення в підвалі, сміттєкамера 2-го під'їзду відключена зовсім ( а.с. 19).

Відповідно до листа № 1260 від 20.12.2017 КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, житловий будинок № АДРЕСА_1 був переданий КП «ЖЕК-13» 01.02.2013 без опалення місць загального користування та без документації на підставі чого приймалось рішення про відключення.

Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що опалення місць загального користування частково відсутнє.

На підставі вищевикладеного та враховуючи, що прилади опалення в місцях загального користування в будинку № АДРЕСА_1 демонтовані, позивач не отримує послуг з централізованого опалення місць загального користування, а Методикою не передбачено окремого розрахунку оплати споживачами втрат теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, суд дійшов висновку про те, що дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року (включно) є неправомірними.

Аналогічний правовий висновок був викладений в постанові ВСУ 36-1207цс17 від 23.08.2017.

Дослідивши і проаналізувавши всі надані сторонами докази в їх сукупності з нормативно-правовими актами, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсягу.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати неправомірними дії Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (код підприємства 03357671) щодо нарахування ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, оплати за опалення місць загального користування по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 року в розмірі 3202 (три тисячі двісті дві) грн.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» (код підприємства 03357671) скасувати нараховану ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, заборгованість за надані послуги по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування згідно будинкового лічильника по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальний період з жовтня 2016 по квітень 2017 року шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_2.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (код підприємства 03357671) на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 22.01.2018.

Суддя І. В. Цибенко