Провадження № 2/521/155/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 січня 2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державне виробниче житлово-побутове підприємство, про усунення перешкод у здійсненні права розпорядженням майном, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Державне виробниче житлово-побутове підприємство, просить суд усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження ОСОБА_1 своїм майном - металевим гаражем, розташованим на прибудинковій території будинку №69 по вулиці Парковій у м. Одесі - шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити гараж ОСОБА_1 від власного майна, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору, посилаючись на таке.

Позивач набула право власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та для задоволення особистих потреб було встановлено металевий гараж на прибудинковій території зазначеного будинку. ОСОБА_1 уклала договір про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з відокремленим підрозділом по управлінню житловим фондом «Жилфонд» Державного виробничого житлово-побутового підприємства, відповідно до якого на імя ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок №, за яким позивач справно платить за холодну воду і каналізацію, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, утримання гаражу та вивезення сміття.

У звязку зі скаргами мешканців, вікна яких виходять на гараж, щодо відсутності природного освітлення належних їм квартир Державним виробничим житлово-побутовим підприємством було направлено позивачці попередження за вих. №50 від 05 липня 2017 року, за яким їй надано строк до 28 липня 2017 року провести демонтаж гаражу. Однак позивач не має можливості здійснити демонтаж гаражу, оскільки в зазначеному гаражі розміщується автомобіль відповідача. Тобто, відповідач перешкоджає позивачці у здійсненні нею повноважень власника - права розпорядження майном, а саме у здійсненні демонтажу гаражу відповідно до попередження Державного виробничого житлово-побутового підприємства, яке через свій відокремлений підрозділ здійснює утримання прибудинкової території, на якій розміщено гараж позивачки. Позивач не укладала з відповідачем будь-які правочини, які б надавали останньому право користування гаражем позивача, а тому розміщення його у гаражі позивача власного автомобіля є безпідставним та порушує права власника, позивача, на розпорядження власним гаражем. Позивачка має намір демонтувати гараж для недопущення порушень прав мешканців, вікна котрих виходять на гараж, який перешкоджає природному освітленню квартир, але не може його здійснити, доки у гаражі розміщується автомобіль відповідача. Тому, позивач вимушена звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4 надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягала.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 надала до суду заяву, в якій зазначила, що з 1998 року ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_2.У 2010 році ОСОБА_7 померла, однак ОСОБА_2 продовжував проживати в цій квартирі та сплачувати вартість комунальних послуг. Оскільки особові рахунки на квартиру в якій мешкав ОСОБА_2 разом із ОСОБА_7, яка померла у 2010 році то звісно в квитанціях про сплату вказано імя ОСОБА_1 проте фактично, гроші на сплату послуг давав ОСОБА_2ОСОБА_1 ніколи не проживала в цій квартирі, так як має інше житло, приватний будинок №35 по вул. Промисловій в м. Одесі.Для зберігання власного транспортного засобу, особисто ОСОБА_2 був придбаний та встановлений металевий гараж. На теперішній час, ОСОБА_2 не користується спірним гаражем, він в добровільному порядку вигнав з нього належний йому автомобіль, та вивіз із гаражу всі особисті речі.Разом з цим, в найближчий час ОСОБА_2 планує самостійно, власними силами здійснити демонтаж спірного гаражу та його перевезення до місця його фактичного проживання.Враховуючи вищенаведене, необхідно відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, оскільки фактично відсутній спір, та ОСОБА_1 не надано доказів належності їй спірного гаражу. Також просила розглядати справи за їх відсутністю.

Третя особа: Державне виробниче житлово-побутове підприємство, у судове засідання не зявилася, був сповіщений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових доказів.

ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Карпова) ОСОБА_8, відповідно до свідоцтва про кладення шлюбу серії І-ЖД №280656 від 22 жовтня 1999 року, запис №435, набула право власності на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_1, за договором №97.02-315 купівлі-продажу нерухомого майна від 01 березня 1997 року та для задоволення особистих потреб було встановлено металевий гараж на прибудинковій території зазначеного будинку.

ОСОБА_1 уклала договір про утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з відокремленим підрозділом по управлінню житловим фондом «Жилфонд» Державного виробничого житлово-побутового підприємства, відповідно до якого на імя ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок №, за яким ОСОБА_1 платить за холодну воду і каналізацію, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, утримання гаражу та вивезення сміття, про що свідчать копії квитанцій.

У звязку зі скаргами мешканців, вікна яких виходять на гараж, щодо відсутності природного освітлення належних їм квартир Державним виробничим житлово-побутовим підприємством було направлено ОСОБА_1 попередження за вих. №50 від 05 липня 2017 року, за яким ОСОБА_1 надано строк до 28 липня 2017 року провести демонтаж гаражу.

ОСОБА_1 не має можливості здійснити демонтаж гаражу, оскільки в зазначеному гаражі розміщується автомобіль ОСОБА_2.

Таким чином, ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_1 у здійсненні демонтажу гаражу відповідно до попередження Державного виробничого житлово-побутового підприємства, яке через свій відокремлений підрозділ здійснює утримання прибудинкової території, на якій розміщено гараж ОСОБА_1.

Відповідно до п. 7 інформаційного листа Вищого арбітражного суду №01-8/98 від 31 січня 2001 року не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування і розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) обєктивно порушували права власника і були протиправними.

ОСОБА_1 не укладала з ОСОБА_2 будь-яких правочинів, які б надавали останньому право користування гаражем ОСОБА_1, а тому розміщення ОСОБА_2 у гаражі позивача власного автомобіля є безпідставним та порушує права власника, позивача, на розпорядження власним гаражем.

ОСОБА_1 має намір демонтувати гараж для недопущення порушень прав мешканців, вікна котрих виходять на гараж, який перешкоджає природному освітленню квартир, але не може його здійснити, доки у гаражі розміщується автомобіль ОСОБА_2.

Суд критично оцінює доводи відповідача, оскільки на їх підтвердження не надано жодного допустимого доказу.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження ОСОБА_1 своїм майном - металевим гаражем, розташованим на прибудинковій території будинку №69 по вулиці Парковій у м. Одесі - шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити гараж ОСОБА_1 від власного майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. ст. ст. 13, 141, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державне виробниче житлово-побутове підприємство, про усунення перешкод у здійсненні права розпорядженням майном задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права розпорядження ОСОБА_1 майном - металевим гаражем, розташованим на прибудинковій території будинку №69 по вулиці Парковій у м. Одесі, шляхом зобовязання ОСОБА_2 звільнити гараж ОСОБА_1 від власного майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 640,0 гривень (шістсот сорок грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 19 січня 2018 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.