Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Справа №607/16060/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, а саме, просить визнати за нею право власності на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 104,3, кв. м, житловою площею 62,6 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, 75 с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, який належав померлій ОСОБА_7. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її матері відкрилась спадщина за заповітом на частку даного житлового будинку. Постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок.

У судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 у судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають.

Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

02 жовтня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_7, що стверджується свідоцтвом про смерть І-ИД № 210103, видане 05.10.2016 р. виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 53.

03 березня 2015 року ОСОБА_7 було складено заповіт, який посвідчений секретарем Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської областіта зареєстровано в реєстрі за № 09, згідно якого остання заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення сільського господарства ОСОБА_8 (чоловіку позивача), а все інше майно заповіла позивачу ОСОБА_1 До складу майна входить 2/6 будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області.

27.03.2017 р. Тернопільською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 141/2017.

Згідно довідки ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 2802 від 28.11.2017 р. жилий будинок по вул. Січових Стрільців, 75 (колишня вул. Леніна, 75) належав колгоспному двору, що складався із 6-ти членів, головою якого була ОСОБА_9 (померла), ОСОБА_7 дочка (померла), ОСОБА_3 зять, ОСОБА_4 внук, ОСОБА_5 внук, ОСОБА_6 онук.

Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2013 р. у справі № 607/868/13-ц за ОСОБА_7 визнано право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого за адресою: вул. Січових Стрільців, 75 в с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлій 23.11.2000 р. ОСОБА_9.

Згідно з ч.1 статті 120 ЦК України (в ред. 1963 року, чинного на той час) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998): положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

Таким чином, оскільки вищевказаний житловий будинок збудовано в період до 15.04.1991 року, тобто до введення в дію Закону України «Про власність» спадкодавці як члени колишнього колгоспного двору набули на нього право спільної сумісної власності. Це право збереглося за ними і після припинення колгоспного двору в результаті введення в дію вищезазначеного Закону.

Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

23 листопада 2017 року за № 2189/02-14 Тернопільською районною державною нотаріальною конторою винесено постанову про відмову вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва на право на спадщину, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 104,3, кв. м, житловою площею 62,6 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, 75 с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смертіОСОБА_7, померлої 02 жовтня 2016 року.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1268, 1276 Цивільного кодексу України, ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Постановою Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/6 частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, загальною площею 104,3, кв. м, житловою площею 62,6 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Січових Стрільців, 75 с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смертіОСОБА_7, померлої 02 жовтня 2016 року.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт НЮ № 278102, виданий 29.05.2012 р. Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_2 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, 43 с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, .

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 09.07.1998 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, НОМЕР_2, виданий 10.06.1997 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_3, виданий 12.03.2004 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Відповідач: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_4, виданий 27.10.2004 р. Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області.

Третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора, місцезнаходження: Тернопільська область місто Тернопіль вулиця Котляревського, будинок № 27, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддяОСОБА_10