Справа № 521/210/18
Провадження № 2/521/1933/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

24 січня 2018 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси Гуревський В.К., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом, й перевіривши виконання вимог статей 175-177 ЦПК України,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 04 січня 2018 року звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом. Позовна заява одержана 04 січня 2018 року.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09 січня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху. Розяснено, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

ОСОБА_1 надала до суду заяву про долучення до матеріалів справи звіту про оцінку майна та квитанцію про сплату судового збору, а також просила розстрочити їй сплату судовго збору до ухвалення рішення по цій справі, у звязку із тяжким матеріальним станом.

Судом встановлено, що вимоги ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 09 січня 2018 рокувиконані частково та предявлена позовна заява подана без дотримання вимог, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 175 та ч. 4 ст. 177 ЦПК України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно розміру ставок судового збору підпункту 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704,80 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8810,0 грн.).

Відповідно до звіту про оцінку майна №4, вбачається, що оціночна вартість спірного майна домоволодіння №31 по 5-му Деревообробному провулку у м. Одесі, загальною площею 168 кв. м., що знаходиться на земельній ділянці площею 331,0 кв. м., складає 249497,0 гривень. Тобто, ціна позову складає 2495,0 гривень.

Позивачем було надано квитанцію №1438 від 19 травня 2017 року про сплату судового збору у сумі 640,0 гривень, але чітко не зазначено саме за яким позовом та не підтверджується перебування цих сум на балансі Малиновського районного суду м. Одеси.

Згідно із п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно із п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу Державної казначейської служби України за місцем знаходження суду, який розглядає справу. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху. При цьому у відповідній ухвалі суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

До суду не надано жодного доказу на підтвердження тяжкого майнового стану позивача, а тому у суду відсутні підстави для застосування положень ст. 8 зазначеного Закону про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір»,

У Х В А Л И В :

У задоволенні вимоги ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в пятиденний термін з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху. Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуревський В.К.