Справа № 203/4510/17
УХВАЛА

18 січня 2018 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

В наданій до суду 16.01.2018 року заяві позивач в порядку забезпечення позову просив накласти арешт на спірне нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви посилався на те, що на теперішній час на електронних сайтах розміщено оголошення про продаж вказаної квартири, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі продажу останньої.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову після відкриття провадження у справі подається до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пунктом 1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вимоги щодо форми та змісту заяви, встановлені ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до розяснень наданих в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Перевіряючи доводи заяви позивача, суд враховує, що надана ним до заяви роздруківка з сайту в мережі інтернет щодо розміщення оголошення про продаж, не свідчить про те, що вказане оголошення стосується саме спірної квартири АДРЕСА_2, містить лише відомості щодо продажу однокімнатної квартири по пр.Пушкіна, вул.Шмідта, без зазначення номеру квартири. Відображені в оголошенні площа приміщень квартири не співпадає з площею спірної квартири, зазначеною у договорі купівлі-продажу, доданого до позовної заяви. Також оголошення не містить відомостей, які б свідчили, що останнє було розміщено саме відповідачкою.

Також суд враховує, що згідно наданого до позовної заяви копії паспорту відповідачки, остання зареєстрована в спірній квартирі. Будь-яких доказів, щодо наявності у останньої іншого житла та намірів розпорядитись спірною квартирою до заяви про забезпечення позову не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Окрім цього, суд приймає до уваги, що згідно викладених в позовній заяві обставин та додатків до неї вбачається, що спірна квартира була придбана відповідачкою до реєстрації шлюбу з позивачем.

В звязку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви позивача за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-152,258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.Ю.Казак