Справа № 444/872/17
Провадження № 2/444/120/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.03.2012 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 16.03.2012 рокув розмірі 26421грн. 19 коп., посилаючись на те, що за вказаним договором відповідачу був наданий кредит у розмірі 2000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту позивач керувався п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити. Стверджують, що ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, але відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, заборгованості не сплачує. Оскільки відповідач добровільно не сплачує заборгованості, то позивач змушений звернутися до суду. Просять позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав на адрес суду клопотання в якому просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги викладені у позовній заяві підтримав повністю. Просить позов задоволити. Не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні визнали позовні вимоги, крім заборгованості за пенею та комісією. Вважають, що заборгованість за пенею та комісією є необгрунтованою та завищеною.

Заслухавши думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов'язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивач 16.03.2012 року уклав з відповідачем кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідач свої обов'язки за договором не виконує, заборгованості згідно умов вказаного договору не сплачує.

Згідно розрахунку заборгованості представленого позивачем вбачається, що відповідач станом на 28.02.2017 року за кредитним договором б/н від 16.03.2012 року заборгував позивачу 26421 грн. 19 коп., з яких:

- 2022,24 грн. - заборгованість за кредитом;

- 19595,85 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом;

- 3068,76 грн. - заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1234,34 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідачем ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 16.03.2012 року отримано кредитні кошти в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На час подачі позову відповідач заборгував позивачу 2022,24 грн. тіла кредиту, а розмір пені нарахованої позивачем становить- 3068,76 грн., що є значно не співрозмірним з отриманою відповідачем сумою кредитних коштів та заборгованість за тілом кредиту.

Відповідно до ст. 551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд погоджується з твердженнями відповідача та його представника, щодо тверджень про суму заборгованості за пенею та комісією.

Внаслідок вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивача не є цілком обґрунтовані та підлягають до часткового задоволення, а саме, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути в користь позивача 25382,43 грн. заборгованості за кредитним договором, при цьому зменшивши розмір пені до 2030,00 грн., оскільки розмір пені за простроченими кредитними коштами значно перевищує розмір наданих відповідачу кредитних коштів та заборгованість по них.

В іншій частині розрахунок заборгованості представлений позивачем є арифметично вірним.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 1600,00 грн. судового збору, що вбачається з платіжного доручення № PROM7ВТ3DM від 27.03.2017 року, тому суд приходить до висновку, що дану суму потрібно стягнути в користь позивача із відповідача.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для часткового задоволення позовних вимог ПАТ КБ "Приватбанк".

Керуючись ч. 3 ст. 12, ст. 23, ч. 1 ст. 81, ст. 141, ст. 258-259, 264-265, 354, 355, п. 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 253, 256, 257, 258, 261, 264, 266, 267, 526, 625, 629 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (юр. адреса 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. 3111, МФО 305299) 25382 грн. (двадцять п'ять тисяч триста вісімдесять дві) грн. 43 коп. заборгованості за кредитним договором б/н від 16.03.2012 року.

В решті позовних вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Львів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (юр. адреса 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. 3111, МФО 305299) 1600,00 грн. судового збору, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Апеляційного суду Львівської області, однак з врахуванням п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Зеліско Р. Й.