Справа № 738/272/17
№ провадження 2/738/5/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Менський районний суд

Чернiгiвської областi

в складi:

головуючого - суддi Сова Т.Г.

секретаря судового засідання Бреус Н.В.

за участю сторін :

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі суду м. Мена Чернiгiвської областi цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між власниками,

В С Т А H О В И В:

У лютому 2017 року до Менського районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між власниками. Позовні вимоги мотивує тим, що йому на праві власності належить 16/25 частин квартири АДРЕСА_1, решта 9/25 частин даної квартири належить відповідачу. Співвласники квартири не можуть досягнути згоди з приводу порядку користування і володіння квартирою, співвласник не згоден на спільне проживання з сім'єю позивача. В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить поділити квартиру АДРЕСА_1 між власниками в натурі, та виділити позивачу: кімнату к - 4 площею 10.9 кв.м, кімнату к-5 площею 12,1 кв.м., кімнату к-6 площею 8,2 кв.м, лоджію к-13 площею 1,4 кв.м., коридор 1-1 площею 4,6 кв. м., ванну площею 2,8 кв. м, туалет площею 1,5 кв. м., коридор 1-9 площе. 3,6 кв. м, стінну шафу 1-10 площею 0,7 кв. м, коридор 1-11 площею 1,5 кв. м. Відповідачу виділити кімнату 1-3 площею 17, 8 кв.м., балкон площею 0,9 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м., що відповідає його долі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. А також заявив клопотання про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення дійсної вартості спірного нерухомого майна, варіантів розподілу, необхідних переобладнань, грошової компенсації, якщо в разі поділу частина буде менша ідеальної. Експертизу просив призначити Чернігівському відділенню КНІДСЕ, за адресою м. Чернігів вул. Старобілоуська, 25 «а».

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що поділити квартиру в такому варіанті як вказує позивач неможливо, оскільки з - поміж виділених співвласникам кімнат, залишаються кімнати спільного користування. Проти задоволення клопотання позивача про призначення та проведення експертизи також заперечував.

В ході розгляду справи, судом було розглянуто клопотання позивача про відвід судді, за результатами винесено ухвалу від 02.06.2017 про відмову в задоволенні клопотання про відвід судді Сова Т.Г.

Також, згідно ухвали від 18 серпня 2017 року, судом було задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 та призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського науково - дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта було поставлено питання: яка дійсна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_1?; які можливі варіанти поділу квартири АДРЕСА_1 для поділу спірної квартири між позивачем та відповідачем (з урахуванням того, що позивачеві на праві власності належить 16/25 частин квартири, а відповідачеві 9/25 частин, а також з урахуванням можливих неподільних приміщень)?; які необхідно здійснити переобладнання для поділу спірної квартири між позивачем та відповідачем?; який розмір грошової компенсації необхідно сплатити за надмірну площу нерухомого майна?.

Провадження по справі на час проведення експертизи було зупинено.

Ухвалою судді від 19 грудня 2017 року, в зв'язку з надходженням на адресу суду висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи № 4034/4035/17-24 від 11.12.2017, провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду.

Після проведення експертизи та ознайомлення з висновком експерта позивач ОСОБА_2 наполягав на позовних вимогах, надав суду квитанцію про сплату ним за розгляд справи в суді судового збору в розмірі 640,00 грн.

Відповідач ОСОБА_3 проти задоволення позовних вимог заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, позивачу ОСОБА_2 на праві власності належить 16/25 частин квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (а.с.46).

Із свідоцтва про право власності на житло від 29 грудня 1997 року слідує, що 9/25 частин квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 (а.с.77).

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року вселено ОСОБА_2 та малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартиру АДРЕСА_1. Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділено у користування ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кімнату 1-5 площею 12.1 кв.м., кімнату 1-6 площею 8.2 кв.м,; виділено у користування ОСОБА_3 кімнату 1-3 площею 17.8 кв.м., балкон ІІ площею 0.9 кв.м., залишено в загальному користуванні ОСОБА_2, малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3 коридор 1-1 площею 4.6 кв.м., кухню 1-2 площею 8.6 кв.м., ванну 1-7 площею 2.8 кв.м., туалет 1-8 площею 1.5 кв.м., коридор 1-9 площею 3.6 кв.м., стінну шафу 1-10 площею 0.7 кв.м., коридор 1-11 площею 3.5 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 та малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкод у користуванні кімнатою 1-5 площею 12.1 кв.м., кімнатою 1-6 площею 8.2 кв.м, кімнатою 1-4 площею 10.9 кв.м., лоджією І площею 1.4 кв.м., коридором 1-1 площею 4.6 кв.м., кухнею 1-2 площею 8.6 кв.м., ванною 1-7 площею 2.8 кв.м., туалетом 1-8 площею 1.5 кв.м., коридором 1-9 площею 3.6 кв.м., стінною шафою 1-10 площею 0.7 кв.м., коридором 1-11 площею 3.5 кв.м. квартири АДРЕСА_1.

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі змісту статті 356 ЦК України слідує, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 ЦК України), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

В зв'язку з недосягненням сторонами, які є співвласниками квартири АДРЕСА_1, домовленості про порядок володіння та користування майном та заявленням в суді позову щодо вирішення даного спору, для визначення можливого варіанту поділу квартири, за клопотанням позивача судом було призначено судову будівельно - технічну експертизу.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно - технічної експертизи № 4043/4035/17-24 від 11.12.2017, дійсна (ринкова) вартість квартири АДРЕСА_1, з урахуванням технічного стану, фізичного зносу, на момент оцінки, в цінах на час проведення дослідження, складає 332708,00 грн. Поділ квартири АДРЕСА_1, з виділом 16/25 та 9/25 частин від загальної площі квартири шляхом проведення реконструкції (перепланування і переобладнання) приміщень існуючої квартири з метою влаштування ізольованої квартири у відповідності до ідеальних часток співвласників, не вбачається можливим, оскільки для окремої квартири для ізольованого користування та заселення однією сім'єю, не можливо виконати вимоги нормативів, зокрема пунктів: 2.21, 2.22, 2.23, 2.24, 2.26, 2.27, 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» (зі змінами). 8.7, 8.10, 8.11, 8.12 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт». 6.27, 6.28, 6.30, 6.36, 6.38 ДБН В.3.2-2-2001 «Газоснабжение».

Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що позивач наполягав на позовних вимогах, які суперечать вимогам ст. 183 ЦК України та висновку судової будівельно - технічної експертизи № 4043/4035/17-24 від 11.12.2017, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 263 - 265, 268 ЦПК України, ст. 316, 317, 364 ЦК України,

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ квартири в натурі між власниками - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Г. Сова