Справа № 361/834/18
Провадження № 2/361/1339/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2018 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В., Бондар С.Ю.

представника позивача Сундук Л.І.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Бровари цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

Позов обґрунтований тим, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 2006 року. В них народилося двоє дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2010 року шлюб між батьками було розірвано. ОСОБА_3 разом із трьома дітьми та матір'ю проживають за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_2 зареєстрований у Житомирській області, але фактично проживає у Полтавській області.

06 березня 2017 року малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 було взято службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв'язку із ухиленням батьків від виконання батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 14.11.2012 р. № 687 органу опіки та піклування надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до її дітей, батькам дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_7 надано час для налагодження стосунків із своїми дітьми. 28 листопада 2017 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, було відраховано із сім'ї патронатного вихователя та передано відповідачу ОСОБА_2, в свою чергу доньку ОСОБА_5 відповідач відмовляється забирати до себе та виконувати свої батьківські обов'язки по утриманню та вихованню доньки, аргументуючи тим, що він не вважає себе її біологічним батьком.

Позивач звернувся до суду із даним позовом в якому просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки заробітку (доходу), шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Представники позивача Сундук Л.І. в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, погодився щодо позбавлення його батьківських права по відношенню до його доньки ОСОБА_5, стосовно стягнення аліментів заперечував.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, встановивши відповідні факти, обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 року, актовий запис № 1130, її батьком є ОСОБА_2, матір?ю ОСОБА_3.

Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 серпня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 18 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 753 - розірвано. Рішення набрало законної сили.

З довідки про склад сім'ї від 09 лютого 2017 року № 1-1/1637 виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 разом з дітьми та ОСОБА_8 зареєстровані проживають за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до Наказу № 01-10-251 від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, взято на первинний облік службою у справах дітей та сім'ї Броварської міської ради Київської області, як дитину, яка залишилась без батьківського піклування, у зв'язку із наданням висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та безпосереднім виникненням загрози для життя та здоров'я дитини (а.с. 8).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13 жовтня 2017 року № 338 складеного спеціалістами ССДС БМР, БЦСССДМ та працівником поліції з метою обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що біологічний батько дітей - відповідач ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, а проживає у Полтавській області, малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 тимчасово передані на виховання бабусі, до встановлення місця перебування матері ОСОБА_3 (а.с. 16).

Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради від 28 листопада 2017 року № 729 малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, відраховано із сімї патронатного вихователя та передано батьку ОСОБА_2, на виховання та спільне проживання (а.с. 24, 25).

Із висновку № 01-18/103 від 06 лютого 2018 року, наданого Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, вбачається, що у зв'язку із невиконанням батьківських обов'язків орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до його дочки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У ч. 4 ст. 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України у абзаці другому п. 16 постанови "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року № 3 роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожено кремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 15 цієї Постановипозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно із ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із роз'яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину

Згідно із ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину.

Із наданої позивачем довідки № 241 від 18 жовтня 2017 року виданої ПАФ "Україна", вбачається, що заробітна плата відповідача ОСОБА_2 за період з квітня 2017 року по вересень 2017 року складає 28 553 грн. 98 коп. Середньомісячна заробітна плата становить 4 759 грн.

За змістом ст. ст. 181, 182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки ОСОБА_5, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти на її утримання у розмірі ? частини його заробітку (доходу).

Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, погодився щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до його доньки, від виконання своїх батьківських обов'язків відносно ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, ухиляється, суд дійшов висновку, що позов органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області доведений, підтверджується наданими доказам, ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.141, 80-83, 263-265 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_10 року року народження, проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, відносно малолітньої доньки ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_8, проживаючого за адресою АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на дитину ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дитини на її утримання у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не меньше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 13 лютого 2018 року і до досягнення дитини повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.