Справа № 307/1868/17
Провадження № 2/307/128/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Розман М.М. , при секретарі Белоцька О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що шлюб між нею і відповідачем зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №26. Дітей від шлюбу не мають. На розірвання шлюбу в органах ДРАУСу відповідач не згоден. Сімейне життя з відповідачем не склалося через зловживання алкоголем відповідачем та небажання позбутися даної звички, яка призвела до розпаду їх сімї. Відповідач в нетверезому стані затіває сварки, ображає її нецензурними словами та її батьків, які є особами похилого віку. Вона неодноразово намагалась допомогти відповідачу позбутися звички зловживання алкоголем, зверталась до лікарів та різних установ , витрачала кошти на його лікування, однак всі її спроби виявилися марними і не призвели до позитивного результату через небажання відповідача вилікуватись від алкоголізму. Така поведінка відповідача призвела до остаточного розпаду їх сімї. Відновлення сімейних відносин вважає неможливим і просить шлюб розірвати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та додатково пояснила, що за наданий термін на примирення вони не примирилися. Як сім'я вже фактично не проживають десять років. Настоює на розірванні шлюбу і просить шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, однак після закінчення строку на примирення пояснив, що вони не примирилися і тому погоджується з рішенням позивачки розірвати шлюб.

Дослідивши всі обставини справи , суд вважає , що позов підставний і в судовому засіданні доведений.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконкомі Грушівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №26. ( а.с.3).

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У відповідності до ст.. 112 ч.1 і 2 СК України судз'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Як встановлено в судовому засіданні сторони тривалий час не підтримують сімейних стосунків. За наданий термін для примирення вони не примирилися. Позивачка в судовому засіданні наполягає на розірванні шлюбу і примирення не бажає.

Враховуючи наведене , суд вважає , що шлюб між сторонами існує тільки формально , подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і збереження шлюбу в даному випадку суперечило б її інтересам та мало б прояв примушення до шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Позовних вимог щодо порядку поділу спільного майна сторін в даному провадженні не заявлено.

Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4 , 264, 265 ЦПК України , ст.ст. 24, 109-112 СК України , суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, мешканцем с. Грушово, вул.. Підгірна, 50, Тячівського району, Закарпатської області, України і ОСОБА_3, мешканкою с. Грушово, вул.. Підгірна, 50, Тячівського району, Закарпатської області, України, який зареєстровано 29 лютого 1992 року у виконавчому комітеті Грушівської сільської ради Тячівського району, актовий запис № 26, р о з і р в а т и.

Позовних вимог щодо порядку поділу спільного майна сторін в даному провадженні не заявлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повний текст рішення складено 1 лютого 2018 року.

Головуючий: М.М.Розман