ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2018 року м.Херсон

Номер справи: 766/21162/17

Номер провадження: 22-ц/819/63/18

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач) Ігнатенко П.Я.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Полікарпової О.М.,

за участю секретаря Пісоцької Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Херсонської міської ради на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Хайдарової І.О. від 17 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника за довіреністю ОСОБА_3 із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.07.2017 року подав до Херсонської міської ради клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0150 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Зазначений проект розроблено відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України та погоджено згідно ст. 186-1 ЗК України, а також проведено державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Вказане клопотання відповідачем не розглянуто, що є незаконною бездіяльністю, оскільки не відповідає вимогам ст. 118 Земельного кодексу України, в частині строків та результату розгляду поданої землевпорядної документації.

На підставі викладеного, позивач просив: зобов'язати Херсонську міську раду на найближчому засіданні сесії міської ради розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки, площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та передачі наведеної земельної ділянки у власність; стягнути судові витрати на його користь.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2018 року позов ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про зобов'язання вчинити певні дії- задоволено. Зобов'язано Херсонську міську раду на найближчому засіданні сесії міської ради розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, площею 0,0150 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 та передачі наведеної земельної ділянки у власність. Стягнуто з Херсонської міської ради на користь ОСОБА_2 640 грн. в рахунок відшкодування судових витрат по оплаті судового збору.

В апеляційній скарзі Херсонська міська рада, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Сторони в судове засідання до суду апеляційної інстанції не зявились, просили розглядати справу без їх участі. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка до суду апеляційної інстанції не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 9,10 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Відповідно до положень ст.122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо, зокрема, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою про зобовязання Херсонської міської ради вчинити дії щодо розгляду питання (клопотання ОСОБА_2.) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з метою передачі її у власність.

Вирішення питання про затвердження проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності на земельну ділянку. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята та одинадцята статті 118 ЗК України)

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що рішення суб'єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред'являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред'явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб'єкта владних повноважень.

Якщо ж особа звертається до відповідного органу з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року в справі № 526/233/16-ц.

У справі, яка розглядається, позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із земель комунальної власності, який не було реалізовано в порядку, передбаченому ч.ч.8,9 ст.118 ЗК України. Наявності існуючого речового права позивача на цю земельну ділянку не встановлено.

Отже, розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватно-правових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб'єктного складу сторін спору.

Вказане відповідає правовим позиціям Великої Палати Верховного суду, викладеним у постановах від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц.

Таким чином, ОСОБА_2 звернувся із позовною заявою про зобовязання розгляду Херсонською міською радою питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, за результатами чого цей орган має прийняти відповідне рішення, чим реалізує свої владно-розпорядчі функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Отже, позов про зобовязання органу владних повноважень вчинити певні дії шляхом розгляду клопотання особи, чим суд може зобовязати орган місцевого самоврядування здійснити свої владно-розпорядчі функції - не може розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки носить публічно-правовий характер.

Згідно ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19 - 22 цього Кодексу, є обов'язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, ч. 2 ст. 377, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонської міської ради задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 17 травня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Херсонської міської ради про зобовязання вчинити певні дії закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова