У Х В А Л А

29 жовтня 2018 року

м. Київ

справа №454/1882/16-ц

провадження № 61-46147ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В.М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 про визнання об'єкта будівництва спільною сумісною власністю, за позовом тертої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2018 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

В своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на майновий стан.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та частини третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи те, що заявник не надав жодного доказу, який би свідчив про його майновий стан та не вказав обґрунтовані підстави, з якими ст. 8 Закону пов'язує звільнення від сплати або відстрочення сплати судових витрат, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, скаржник має сплатити судовий збір відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи, що із поданої касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень не вбачається ціни позову станом на день їх подання щодо вимог майнового характеру (про визнання об'єкта будівництва спільною сумісною власністю), неможливо встановити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви, а тому заявник касаційної скарги при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належним доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, ринкова вартість будинку в певній місцевості, його грошова оцінка, експертний висновок тощо), надавши оригінал квитанції про оплату.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 03 жовтня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 26 листопада 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сімоненко