Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2731/17
Провадження № 2/209/105/18
"22" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Золотих Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу № 209/2731/17 (провадження № 209/105/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровського району, Орган опіки та піклування - адміністрацію Дніпровського району Кам'янської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янського міської ради,-
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1. 29 січня 2002 року в зазначеній квартирі був зареєстрований її син ОСОБА_4. 24 грудня 2002 року в спірній квартирі було зареєстровані: його дружина ОСОБА_2 та їх малолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 11 вересня 2012 року шлюб між її сином та відповідачкою розірвано. Ще до розірвання шлюбу, 19 березня 2011 року ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишила спірну квартиру, забравши з собою свої особисті речі та речі дитини. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 13 травня 2013 року захищені її права власника шляхом визнання ОСОБА_6 такою, шо втратила право користування житловим приміщення в квартирі, розташованій за адресою: м. Камянське (Дніпродзержинськ) вулиця Воїнів-афганців (Інтернаціоналістів)АДРЕСА_2, що стало підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Разом з матірю ОСОБА_2 спірну квартиру залишив і її внук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Але у звязку з тим, що на час її звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користуватися житловою площею спірної квартири, внук ОСОБА_3 був малолітнім і не міг сам визначитися зі своїм місцем проживанням, вона не ставила питання про зняття його з реєстраційного. На даний час внуку виповнилося 15 років. Таким чином, внук ОСОБА_3 не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше року. Як зазначено вище, вона не перешкоджала йому користуватися площею спірної квартири. Він добровільно після досягнення чотирнадцяти років не виявив ніякого бажання проживати в спірній квартирі разом з батьком та нею.
Внук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не проживає в спірній квартирі більше року без поважних причин. Тому є всі підстави визнати його таким що втратив право користування житловою площею спірної квартири.
Сторони в судове засідання не зявилися.
Позивачка ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.(а.с.29).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за їх відсутності не скористалися та не повідомили суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подали.
Треті особи: Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради та Орган опіки та піклування - адміністрацію Дніпровського району Кам'янської міської ради, надали до суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників та винести рішення на розсуд суду.(а.с.30,38).
Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
22 січня 2018 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню.
В зазначеній квартирі також зареєстровані: син - ОСОБА_4, онук - ОСОБА_3, що підтверджується особовим рахунком та довідкою про склад сім'ї № 000553581 від 01.03.2014 року. (а.с.9-10)
Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.05.2013 року ОСОБА_2 визнано такою, що втратила право користування житловим приміщення в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_4, що стало підставою для зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку за вказаною адресою. (а.с.16).

Згідно акту про проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2011 року по теперішній час проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с.12)

Факт непроживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_3, з березня 2011 року по теперішній час підтверджується актом про непроживання затверджений начальником юридичного відділу ГП КМР "УКОЖФ" ОСОБА_7 (а.с.13).

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Виходячи з положення ст.ст. 16, 391, 286 ЦК України, власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», охороною дитинства є система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав.

Частиною 2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сімї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.29 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Суду представлено докази наявності у ОСОБА_3, 12 січня 2002 року іншого житла, яким він користується та у якому проживає.

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 забезпечений іншим житлом, не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин, іншої домовленості між ним та власником житла не встановлено, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати залишити за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись 16, 29, 317, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 136, 141, 259, 263, 265, 280, 281 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, треті особи: Служба у справах дітей Дніпровського району, Орган опіки та піклування - адміністрацію Дніпровського району Кам'янської міської ради, Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Дніпровського району Кам'янського міської ради задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_5, що є підставою для зняття його з реєстрації.

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5 Розділу Х111 Перехідні положення ЦПК україни , апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт громадянина України серії АЕ 052882, виданий Міським в/м Дніпровського РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області 04.06.1996 року, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 (інші відомості суду не відомі).

Відповідач 1: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешкає за адресою: АДРЕСА_6 (інші відомості суду не відомі).

Відповідач 2: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7; мешкає за адресою: АДРЕСА_6 (інші відомості суду не відомі).

Третя особа: Адміністрація Дніпровського району Кам'янської міської ради, місцезнаходження юридичної особи: 51939, Дніпропетровська область, м.Кам'янське, пр.Перемоги, 63 (інші відомості суду не відомі).

Суддя Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук