Провадження №2/523/330/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі - Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики в розмірі 3 000 000,00 грн. В обґрунтування вимог посилався на те, що 02.01.2017р., між ним та відповідачкою укладено договір позики згідно до якого, відповідачка отримала кошти в сумі 3 000 000,00 грн. На підтвердження укладання договору позики відповідачкою було складено розписку про отримання зазначеної суми коштів. Порядок, строки повернення, обумовлені в розписці. Разом з тим відповідачка, у встановлений договором час, а саме до 01.10.2017р., кошти не повернула, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася про місце та час його проведення повідомлялася належним чином (а.с. 32), причини неявки не повідомляла, заява про розгляд справи за її відсутності не надходила.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що між ОСОБА_1, як позикодавцем з одного боку та ОСОБА_2, як позичальником з іншого боку, 02.01.2017р., було укладено договір позики відповідно до якого ОСОБА_1, передав а ОСОБА_2, отримала позику в розмірі 3 000 000,00 грн., та зобов'язалася повернути кошти в зазначеному розмірі в строк до 01.10.2017р. На підтвердження отримання коштів за договором позики, ОСОБА_2, було особисто складено відповідну розписку. В строк визначений договором позики, позичальник кошти не повернув.

За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка.

В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню сума боргу в розмірі 3 000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1).

На підставі ст. 1047, 1048 ЦК України, керуючись ст. ст.12, 13, 81, 95, 141, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 21.06.1997р. Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області до ОСОБА_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1, про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.01.2017 року в розмірі 3 000 000 (три мільйона) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 30-ти днів з дня складання судового рішення.

Судове рішення складено 29.01.2018 року.

Суддя: