Справа №461/6255/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2018 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_5 є власником квартири № 9 в цьому ж будинку, що розташована поверхом вище. Вночі з 20.06.2018 р. на 21.06.2018 р. квартиру позивача було затоплено, про що комісією ЛКП «Княже місто» складено акт від 21.06.2018 року, згідно якого причиною затоплення було те, що у квартирі №9 на вул. Глібова, 7 зірвало з'єднувальний шланг від раковини з водопроводом, який при огляді мав тріщину. Згідно з висновком експерта № 16/07-18я за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 26.07.2018 р., вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття, квартири №7 в будинку №7 на вулиці Глібова у місті Львові, становить 51070, 00 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 2200 грн. Окрім того, позивач вказує, що понесла додаткові витрати по чистці килимів на суму 1050,00 грн. Завдана позивачу шкода в сумі складає 54320 грн. Таким чином, оскільки власником квартири №9 на вул. Глібова 7 є ОСОБА_5, позивач просить суд стягнути на її користь з відповідача 54320 грн. матеріальної шкоди.

Окрім того, ОСОБА_2 просить стягнути 100000,00 грн. моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладення додаткових зусиль для його нормалізації. Вказує, що разом з нею проживає дочка ОСОБА_6 і позивач переживала страх за її безпеку, оскільки був ризик провалення стелі. Також загрожувала можливість короткого замикання або враження струмом. Через пережиті події та стрес погіршився стан здоров'я позивача та її дитини. Дитина стала нервовою, погано спить, часто прокидається вночі з плачем, в переляканому стані, їй сняться жахіття. В позивача постійно тривожний та пригнічений стан, поганий сон, часто бувають панічні атаки, перепади артеріального тиску, мігрені та шум у вухах, тахікардія. На підтвердження заподіяння відповідачем позивачу моральної шкоди суду надано довідки від лікарів про погіршення здоров'я позивача в період після залиття квартири.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме 2466,80 грн. судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 2800,00 грн.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 серпня 2018 року відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

18 вересня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач заперечує позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень покликається на те, що він є власником квартири № 9 на вул. Глібова,7 у м. Львові з 01.06.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2018 року, укладеного з ОСОБА_7, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №714. Стверджує, що відсутні усі елементи складу цивільного правопорушення з сторони ОСОБА_5, адже, згідно умов п. 10 договору купівлі-продажу квартири, продавець - ОСОБА_7 зобов'язався звільнити квартиру, знятись з реєстраційного обліку разом з членами сім'ї та передати квартиру покупцю - ОСОБА_5 до 01.07.2018 р., а довідкою ЛКП «Княже місто» № 1653 від 09.08.2018 р. підтверджено, що у квартирі АДРЕСА_2 власник ОСОБА_5 не зареєстрований. При цьому вказано, що колишній власник ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з реєстрації 12.07.2018 р. Відтак, зазначає, що ОСОБА_5 не завдавав квартирі позивача жодної шкоди, а під час залиття такої (20.06.2018 р.- 21.06.2018 р.) квартирою № 9 у будинку № 7 повул.Глібова у м. Львові користувався ОСОБА_7 - попередній власник, який як вказує відповідач, не заперечує даного факту.

Окрім того, вважає, що ОСОБА_9 від 21.06.2018 р. не може бути належним та допустимим доказом, оскільки такий не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76.

З приводу відшкодування моральної шкоди відповідач зазначає, що позивачем не доведено, що пошкодження його майна сталося внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_5 та з його вини, відтак, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди /а.с.74-79/.

05 жовтня 2018 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав, що відповідно до п. 8 договору-купівлі продажу, право власності на квартиру виникає у покупця з дня державної реєстрації. Відповідно до інформаційної довідки №133375295 від 06.08.2018 р. дата державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_3 - 01.06.2018 р. Договором не передбачено, що колишній власник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_10 несе обов'язок по утриманню майна до передання квартири покупцю. ОСОБА_5 того, відповідач не долучав до матеріалів справи акт приймання - передачі квартири АДРЕСА_5, що свідчить про те, що відповідач почав нести обов'язок, передбачений ст. 319 ЦПК України, з моменту державної реєстрації квартири, а саме 01.06.2018 р.

З приводу ОСОБА_9 від 21.06.2018 р. представник позивача вказав, що відповідно до листа ОСОБА_11 районної адміністрації ЛМР від 19.07.2018р. №31-4152 акт про залиття квартири, виданий ЛКП «Княже місто», написаний технічно правильно /а.с. 94-96/.

16 жовтня 2018 року представник відповідача подав заперечення, в яких вказав, що не заперечує, положень чинного законодавства, на які покликається позивач у відповіді на відзив, згідно яких власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, у даному випадку відсутні усі елементи складу цивільного правопорушення, за наявності яких відповідальність за пошкодження майна позивача могла б бути покладена на відповідача. Зазначає, що позивачем не додано належних та допустимих доказів, на підставі яких можна встановити особу, винну у залитті, зокрема підтвердити, що винною особою є ОСОБА_5 Окрім того, просить суд критично оцінити покликання представника позивача на лист ОСОБА_11 районної адміністрації ЛМР від 19.07.2018р. №31-4152, оскільки вимоги щодо обовязкових даних акту визначені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76.

Також представник позивача 25 жовтня 2018 року у судовому засіданні подав додаткові пояснення, в яких вказав, що право власності відповідача на квартиру АДРЕСА_6 01 червня 2018 р. В договорі не передбачено, що обов'язок утримання квартири з моменту продажу до моменту передачі лежить на продавцеві. ОСОБА_5 того, зазначає, що дати передачі майна не зафіксовано, акту прийому - передачі майна не було складено.

Покликаючись на ст. 322 ЦК України, представник позивача зазначив, що власник квартири ОСОБА_5 не вжив заходів для утримання власного майна в належному стані, зокрема, не вжив заходів щодо проведення поточного ремонту та заміни елементів водопостачання в квартирі.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, надали пояснення, аналогічні до викладених у такому, просили позов задоволити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві та запереченнях. Просила у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Стаття 22 ЦК України визначає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно із ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру №Г-03657, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради народних депутатів 24 жовтня 1995 року /а.с. 16 /.

Над квартирою № 7 у вказаному будинку, знаходиться квартира № 9, яка з 01.06.2018 року належить на праві власності ОСОБА_5, що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав №133375295 від 06.08.2018 р. /а.с. 17, 18/.

Судом встановлено, що вночі з 20.06.2018 р. на 21.06.2018 р. відбулося залиття належної позивачу квартири, про що комісією ЛКП «Княже місто» складено акт від 21.06.2018 року. Згідно акту, причиною затоплення було те, що у квартирі №9 на вул. Глібова, 7, власником якої є ОСОБА_5, зірвало з'єднувальний шланг від раковини з водопроводом, який при огляді мав тріщину /а.с. 30/.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка майстер ЛКП «Княже місто» ОСОБА_12 пояснила, що 21.06.2018 року позивач звернулася в ЛКП «Княже місто», зазначила, що відбулося залиття її квартири. Працівники ЛКП «Княже місто» оглянули квартиру №9, яка розташована поверхом вище. Двері відкрив ОСОБА_9, який проживав та був зареєстрований у цій квартирі. Зазначила, що він визнав свою вину, пояснив, що зірвало шланг, зєднаний з раковиною та водопровідною трубою. На підставі огляду встановлено, що шланг мав тріщину, про що комісія ЛКП «Княже місто» склала акт.

Згідно з висновком експерта №16/07-18я за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, складеного 26.07.2018 р. судовим експертом ОСОБА_13, вартість відновлювального ремонту, необхідного для ліквідування наслідків залиття, квартири №7 в будинку №7 на вулиці Глібова у місті Львові, становить 51070, 00 грн. /а.с. 9-29/.

Як вбачається з матеріалів справи, за проведення експертизи позивачем було сплачено 2200 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №16/07-18 від 16.07.2018 р. /а.с. 41, 42/. ОСОБА_5 того, позивач вказує, що понесла додаткові витрати по чистці килимів на суму 1050, 00 грн., що підтверджується рахунком №01/3007/18 від 30.07.2018 р. /а.с. 44/.

Позивач вважає, що ОСОБА_5, як власник квартири, несе відповідальність за заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду, внаслідок залиття квартири.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача з огляду на наступне.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім'я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин.

Тобто, факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов'язкової участі винної особи.

Як вбачається з акту від 21.06.2018 р. про обстеження квартири АДРЕСА_7, таким актом не встановлено, хто заподіяв шкоду, а лише вказано, що у квартирі АДРЕСА_8, де власник ОСОБА_5, зірвало з'єднувальний шланг від раковини з водопроводом.

Виходячи з викладеного, вищевказаний акт від 21 червня 2018 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Висновок членів комісії про те, що залиття квартири АДРЕСА_9 сталося через зірвання зєднувального шланга раковини з водопроводом грунтується лише на візуальному огляді, без належного встановлення причин залиття.

Наведене відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 21.02.2018 р. у справі № 2-1974/11 (провадження № 61-4574св18), постанові від 25.04.2018 р. у справі № 522/8363/13-ц (провадження № 61-6403св18), постанові від 10.05.2018 р. у справі № 465/2120/14-ц (провадження № 61-892св17).

ОСОБА_11 районної адміністрації ЛМР від 19.07.2018 р. №31-4152, в якому вказано, що акт про залиття квартири написаний технічно правильно /а.с. 105/, не може слугувати належним доказом того, що такий складений у відповідності до вимог законодавства.

Таким чином, акт від 21.06.2018 р. не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

Також суд звертає увагу на те, що у висновку експерт ОСОБА_13 покликається на акт, складений 21.06.2018 року ЛКП «Княже місто», де вказано, що власником квартири є ОСОБА_7, що суперечить відомостям, які містяться в акті, долученому позивачем до матеріалів справи.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 набув право власності на квартиру № 9 на вул. Глібова, 7 у м. Львові на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2018 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №714 /а.с. 69/.

Згідно п. 10 договору купівлі-продажу квартири, продавець зобов'язується звільнити квартиру, провести повну оплату комунальних послуг, знятись з реєстраційного обліку разом з членами сім'ї та передати квартиру покупцю до 01.07.2018 року.

Згідно довідки ЛКП «Княже місто» № 1743 від 21.08.2018 p. вбачається, що у квартирі АДРЕСА_2 власник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не зареєстрований. Колишній власник ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, знятий з реєстрації 12.07.2018 р. /а.с. 53/.

На підставі аналізу вказаних документів, суд дійшов висновку, що у даному випадку право власності на квартиру №9 на вул. Глібова, 7 хоча і перейшло до ОСОБА_5, однак в ніч з 20.06.2018 р. на 21.06.2018 р., на момент залиття квартири позивача, у квартирі №9 проживав та користувався нею її колишній власник ОСОБА_7 та члени його сімї, які мали звільнити таку до 01.07.2018 р.

Отже, в даному випадку норми матеріального права, які регулюють питання власності, не можуть бути правовою підставою для відповідальності за шкоду, завдану позивачеві пошкодженням її майна внаслідок залиття квартири, а слід застосовувати до спірних правовідносин норми ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, які регулюють питання відшкодування шкоди.

За загальним правилом, яке міститься в ст.1166 ЦК України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

Відповідно до розяснень, які містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами даної норми необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (тобто випадків відшкодування шкоди незалежно від вини заподіювача) (ч.1 ст.1167 ЦК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що підставністьпозовних вимог не підтверджена в судовому засіданні. Позивачем не доведено факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачем, не здобуто таких доказів і в ході розгляду справи та не спростовано заперечень відповідача, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

У звязку з відмовою у позові судові витрати, на підставі ст.141 ЦПК України, необхідно залишити за позивачем.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: 79005, м. Львів, вул. Глібова, 7/7, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_5 (місце проживання за адресою: 79005, м. Львів, вул. Глібова, 7/9, РНОКПП НОМЕР_2) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_2, місце проживання за адресою: 79005, м. Львів, вул. Глібова, 7/7, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_5, місце проживання за адресою: 79005, м. Львів, вул. Глібова, 7/9, РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя Зубачик Н.Б.