Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2808/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є.О.
Категорія 47 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Шевчук А.М., Талько О.Б.

при секретарі

судового засідання Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №278/2808/18 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року, яка постановлена суддею Грубіяном Є.О.в м. Житомирі

встановив:

У вересні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просив забезпечити майбутній позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 573.9132 га, з цільовим призначенням «09.01 Для ведення лісового господарства», кадастровий номер НОМЕР_1, і пов'язаних з ним послуг та встановити заборону розпоряджатися вказаною земельною ділянкою, а саме : відчуження, поділ, зміна цільового призначення. В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову щодо зазначеної земельної ділянки сприятиме виконанню рішення суду.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року у задоволенні зазначеної заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про застосування заходів забезпечення позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що ТОВ «Аскона-Південь» без відведення у встановлений законодавством спосіб протиправно використовує земельну ділянку лісового фонду в промислових цілях, огородивши та забудувавши ділянку господарськими спорудами, розпочавши також роботи по відведенню земельної ділянки лісового фонду. У зв'язку з чим, накладення арешту на зазначену земельну ділянку є вкрай необхідним заходом для можливого реального виконання подальшого рішення суду у даній справі, з метою захисту порушеного права позивача ОСОБА_2 на користування землями лісового фонду, які у відповідності до ст.13 Конституції України є об'єктом права власності українського народу.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник Житомирської обласної державної адміністрації просив апеляційну скаргу представника заявника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. При цьому зазначає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, оскільки суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні заяви через недоведеність та необґрунтованість заявлених вимог.

В судовому засіданні представник заявника доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ТОВ «Аскона-Південь»доводи апеляційної скарги визнав необґрунтованими, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представники ДП «Житомирське лісове господарство», Житомирської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явились, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. З урахуванням положень ст. 372 ЦПК України суд здійснює розгляд справи за їх відсутності.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні поданої заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не доведено суду той факт, що невжиття зазначених в заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Крім того, заявник не довів, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом, який зазначено в заяві, не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі.

Такий висновок суду є обґрунтованим виходячи з наступного.

Під час розгляду справи було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2, площею 573,9132 га відповідно до розпорядження голови Житомирської облдержадміністрації від 08.09.2015 р. № 292 та від 16.02.2016 р. № 35 надана у постійне користування Державному підприємству «Житомирське лісове господарство». У свою чергу, Державне підприємство «Житомирське лісове господарство» як користувач вказаної земельної ділянки на підставі розпорядження голови облдержадміністрації від 18.06.2015 р. № 181 зі змінами, уклало договори про встановлення земельного сервітуту з ТОВ «Житомирський дослідно-експериментальний завод нестандартизованого устаткування».

З пояснень представника заявника вбачається, що на даний час спірною є земельна ділянка лісового фонду площею 0,912 га, яку на його думку незаконно в промислових цілях використовує ТОВ «Аскона-Південь».

24 вересня 2018 року ОСОБА_2 подано до Житомирського районного суду Житомирської області позов про зобов'язання Житомирську обласну державну адміністрацію, Державне підприємство «Житомирське лісове господарство», ТОВ «Аскона-Південь» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом відновлення її попереднього стану та знесення самовільно побудованої огорожі і будівель за рахунок ТОВ «Аскона-Південь».

Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у даній справі, з призначенням справи до судового розгляду на 06 листопада 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає види та підстави забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви особи, яка бере участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням цих заходів.

У відповідності з ч1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що заявником не доведено, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на зазначену земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за її позовом, що вжиття заходів забезпечення позову саме таким шляхом не порушить прав, свобод та інтересів будь-яких інших осіб, які не є сторонами у справі. Заявником також не заначено адреси розташування вищевказаної земельної ділянки на яку необхідно накласти арешт, а також не зазначено докази, які підтверджують існування реальної загрози зміни цільового призначення земельної ділянки та її власників.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не знаходять свого підтвердження при розгляді та спростовуються матеріалами справи.

Ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 - ОСОБА_3залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 18 вересня 2018 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2018 року.

Головуючий : Судді :