Справа №484/54/17 24.01.2018
Провадження №22-ц/784/178/18
Справа № 484/54/17
Провадження № 22ц/784/178/18 Головуючий у 1-ї інстанції Мельничук О.В.
Категорія 46 Доповідач в апеляційній інстанції Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 січня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Локтіонової О.В., Царюк Л.М.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: представника позивача -- ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Мельничука О.В. в залі судових засідань в місті Первомайську Миколаївської області о 15 годині 29 хвилин, повний текст якого складений 30 листопада 2017 року по справі

за позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_3,

третя особа - ОСОБА_5,

про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А:

11 січня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5, про визнання відповідача таким, що втратив право користування, належної їй на праві власності ? частини жилого будинку АДРЕСА_1 з підстав, передбачених частиною 2 статті 405 ЦК України.

Позивач посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, з яким проживала у належній їй з 1978 року спірній частині будинку з моменту її придбання і до 2014 року, незважаючи на розірвання шлюбу між сторонами, яке відбулося у грудні 1983 року.

У жовтні 2014 року відповідач добровільно виїхав із будинку, забрав усі належні йому речі.

Посилаючись на зазначене, та відсутність відповідача у спірному будинку більше одного року, просила визнати його таким, що втратив право на користування житлом.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року позов задоволено, ухвалено про визнання ОСОБА_3 втратившим право користування ? частиною жилого будинку АДРЕСА_1, загальною площею 42,3кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_4. Розподілені судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На думку апелянта, суд першої інстанції помилково вважав його таким, що добровільно виїхав з будинку, та не взяв до уваги, що між сторонами існують неприязні стосунки, що заважали відповідачу проживати у спірному житлі

Справа розглянута Апеляційним судом Миколаївської області у відповідності до частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо здійснення ним правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці до дня опублікування відповідного повідомлення голови новоутвореного Миколаївського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Постановляючи рішення про задоволення позову ОСОБА_4, суд виходив з того, що відповідач не проживає в спірній частині будинку понад один рік без поважних причин, і доказів на спростування цих обставин у судові засідання ним не надано.

Проте, такі висновки суду не відповідають обставинам справи, та нормам матеріального права.

У відповідності до положень статей 150, 156 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням.

Згідно з вимогами частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_4, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, набула на підставі договору купівлі-продажу право власності на частину жилого будинку АДРЕСА_1, яку зареєструвала на своє ім'я 29 травня 1978 року (а.с.10).

З цього часу у будинку зареєстровані та проживають сторони, і їх спільний син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17)

15 грудня 1983 року сторони шлюб між собою розірвали (а.с.7), але у подальшому продовжили спільне проживання у набутому під час шлюбу будинку, де у них у ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася друга дитина - донька ОСОБА_7 (а.с.17).

За цей період позивач зареєструвала на своє ім'я ? частину спірного житлового будинку, яка збільшилася у наслідок реконструкції (а.с.8-14).

Інша ? частина цього будинку зареєстрована за третьою особою ОСОБА_5 (а.с.15).

Будинок у натурі між співвласниками не поділено, але ними розмежовані належні їм частини шляхом облаштування огорожі.

Наприкінці 2014 року відповідач ОСОБА_3 виїхав зі спірної частини будинку, залишив частину речей, належних йому на праві власності, у цьому будинку.

Сам факт не проживання в будинку з кінця 2014 року відповідач у судових засіданнях визнав, але зазначав, що між ним та позивачем виник конфлікт на ґрунті неприязних стосунків, внаслідок чого він вимушений був залишити спірну частину будинку. До наступного часу відповідач не має можливості проживати за місцем реєстрації, у зв'язку з наявністю між ним та колишньою дружиною неприязних стосунків, а також здійснення позивачем йому перешкод у проживанні.

Зазначені обставини відповідач ОСОБА_3 доводив за допомогою показань допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9.

Таким чином, відповідач надав суду першої інстанції безспірні докази того, що позивач перешкоджала йому проживати у будинку, між ними склалися неприязні стосунки, та він не втрачав зв'язку зі своїм житлом, так як не має іншого.

Тому висновки суду першої інстанції щодо неповажності причин не проживання відповідача у спірному житлі спростовуються встановленими обставинами справи, та не можуть ґрунтуватися на довідці квартального комітету та показаннях інших свідків ОСОБА_10, запрошеного позивачем, та ОСОБА_7, яка є донькою сторін і має відповідну зацікавленість у вирішенні спору.

Окрім цього, судом першої інстанції не враховано, що частина спірного будинку набута під час шлюбу, в якій сторони проживали разом і після його розірвання під час реконструкції житла, а тому відповідач як колишній чоловік має право на частину спільно набутого майна у шлюбі, незважаючи на те, що до наступного часу реальний поділ майна між сторонами не проведено.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув, не з'ясував належним чином обставини, що мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті і помилкового задоволення позову ОСОБА_4

За такого рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених пунктами 3, 4 частини 1 статті 376, пунктом 4 частини 3 статті 376 ЦПК України, слід скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

На підставі частин 1 і 13 статті 141 ЦПК України понесені судові витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції слід покласти на позивача, у зв'язку з чим з неї на користь відповідача необхідно стягнути витрати, сплачені ним за розгляд апеляційної скарги в сумі 704 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, починаючи з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде складено 24 січня 2018 року, після проголошення його вступної і резолютивної частин.

Головуючий О.О. Ямкова

Судді О.В.Локтіонова

Л.М. Царюк