РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1311/18

Справа № 510/1497/18

17.10.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

при секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачу на праві приватної власності належав будинок № 42, який знаходиться по вул. Дунайська в м. Рені, Одеської області: 3/5 частини на підставі витягу з державного реєстру від 14 листопада 2013 року та 2/5 частини на підставі договору дарування від 28 липня 1976 року.

15 січня 2014 року сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу, предметом якого є житловий будинок з надвірними спорудами № 42, який знаходиться по вул. Дунайська в м. Рені Одеської області, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 84,70 кв. м., житловою площею 54,90 кв.м., підсобною площею 29,80 кв.м., гаражу літ. Б, сараю літ. В,Г, вбиральні літ. Д, спорудження № 1, № 2, огорожі № 3, №4, навіс літ. а.

Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачам у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останні прийняли його. Тобто, ОСОБА_1, ОСОБА_2фактично вступили в володіння та користування цим майном.

Позивачі також домовилися з відповідачем, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час, позивачі неодноразово звязувалися з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але ОСОБА_3не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином позивачі вважають, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Позивачі у судове засідання не зявилися, про дату, час та місце його проведення сповіщалися належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять розглядати справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачу на праві приватної власності належав будинок № 42, який знаходиться по вул. Дунайська в м. Рені, Одеської області: 3/5 частини на підставі витягу з державного реєстру від 14 листопада 2013 року та 2/5 частини на підставі договору дарування від 28 липня 1976 року.

15 січня 2014 року сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір купівлі-продажу, предметом якого є житловий будинок з надвірними спорудами № 42, який знаходиться по вул. Дунайська в м. Рені Одеської області, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 84,70 кв. м., житловою площею 54,90 кв.м., підсобною площею 29,80 кв.м., гаражу літ. Б, сараю літ. В,Г, вбиральні літ. Д, спорудження № 1, № 2, огорожі № 3, №4, навіс літ. а.

Сторони домовилась про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідач передав позивачам у власність обумовлене договором нерухоме майно, а останні прийняли його. Тобто, ОСОБА_1, ОСОБА_2фактично вступили в володіння та користування цим майном.

Позивачі також домовилися з відповідачем, що пізніше оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.

Через деякий час, позивачі неодноразово звязувалися з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу відповідно до вимог чинного законодавства, але ОСОБА_3не однократно відмовлявся, мотивуючи це тим, що він не має вільного часу. Таким чином позивачі вважають, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передав позивачам нерухоме майно, а позивачі прийняли його та сплатили належну суму.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правомірне володіють спірним майном.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права.

У свою чергу, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» в контексті вказаної конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв'язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

Тому, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13 81, 89, 133, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КК 210987, виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 18 березня 1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, та за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії КМ 771641, виданий Ренійським РВ ГУМВС України в Одеській області 23 березня 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, право спільної сумісної власності на будинок № 42, який знаходиться по вул. Дунайська в м. Рені Одеської області, який складається з житлового будинку літ. А загальною площею 84,70 кв. м., житловою площею 54,90 кв.м., підсобною площею 29,80 кв.м., гаражу літ. Б, сараю літ. В,Г, вбиральні літ. Д, спорудження № 1, № 2, огорожі № 3, №4, навіс літ. а.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова