АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/1038/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції : Прокопчук Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд м.Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :головуючого :судді-доповідача: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В., Семенюк Т.А.,

при секретарі: Булах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08 листопада 2004 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання подружжя за нововиявленими обставинами,-

ВСТАНОВИЛА :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про перегляд Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2004 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Зазначала, що у серпні 2014 року в судовому засіданні під час розгляду Святошинським районним судом м. Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу їй стало відомо про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2004 р. у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_5 про встановлення режиму окремого проживання подружжя. Разом з тим, із таким позовом ОСОБА_4 до суду ніколи не зверталася і з приводу вказаних обставин нею були подані заяви до Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві та органів прокуратури. Враховуючи вищевикладене, просила ухвалити рішення, яким скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2004 р. та відмовити в задоволенні позову про встановлення режиму окремого проживання подружжя.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.04.2017 року заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення суду за ново виявленими обставинами залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи, окрім того судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про допит свідків, які б могли підтвердити, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом до травня 2014 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України ( у редакції Закону № 2147- VIII від 03 жовтня 2017 року), до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XIIПрикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із вищевикладеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та її представник не з'явилися, повідомлені належним чином ( а.с.110). Виходячи з положень ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду справи за їх відсутності.

Представник ОСОБА_5- ОСОБА_6 просив апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, ОСОБА_4 як на підставу такого звернення посилалася на ту обставину, що вона ніколи не зверталася до Святошинського районного суду м. Києва із позовною заявою про встановлення з ОСОБА_5 режиму окремого проживання подружжя, участі у розгляді даної справи не приймала, а нововиявленими обставинами в її розумінні є надані нею докази на підтвердження того, що їй до 2014 року не було відомо про існування рішення Святошинського районного суду від 08.11.2004 р., яке вона й просила переглянути за нововиявленими обставинами.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що вказана заява не підлягає задоволенню у зв'язку з необґрунтованістю.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Згідно зі ст. 361 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду даної справи Святошинським районним судом м. Києва, визначено вичерпний перелік підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, такими підставами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, про існування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2004 р. вона дізналася 05.08.2014 р. З наданої копії вказаного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 убачається, що воно набрало законної сили 09.12.2004 р. (а.с. 24).

Відповідно до ст. 362 ЦПК України в редакції, що діяла на момент розгляду даної справи Святошинським районним судом м. Києва, заяви про перегляд у зв'язку з ново виявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченою п. 1 ч. 2 ст. 361 цього кодексу (а саме з підстав істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку.

Визначений абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК місячний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, є процесуальним і може бути поновлений за загальними правилами, встановленими статтею 73 ЦПК.

При цьому строк обчислюється з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до частини другої статті 362 ЦПК днем відкриття нововиявлених обставин, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 ЦПК, є день, коли заявник дізнався або повинен був дізнатися про наявність вказаних обставин.

Якщо заяву подано після закінчення визначеного абзацом 1 частини першої статті 362 ЦПК України строку і відсутнє клопотання про його поновлення або в поновленні пропущеного строку для подання заяви буде відмовлено, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, яка може бути оскаржена.

Встановлений абзацом 2 частини першої статті 362 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв'язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Разом з тим, суд першої інстанції при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на положення ст. 362 ЦПК України та визначений нею місячний строк для звернення із даною заявою до суду з дня встановлення обставин, які є підставою для перегляду, не звернув, відкривши провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.11.2004 р. за нововиявленими обставинами та розглянувши дану заяву по суті.

За викладених обставин з урахуванням того, що судом при розгляді даної заяви було порушено норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з часу відкриття провадження у справі зі скасуванням оскаржуваної ухвали та ухвали від 11.11.2016 року, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки у даному випадку суд апеляційної інстанції не має повноважень на вирішення питань щодо поновлення / відмови у поновленні пропущеного строку та відкриття провадження за заявою про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 від імені та в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та від 19 квітня 2017 року скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді :

Повний текст постанови складений 22.01.2018 року