Справа № 618/721/17
Провадження № 2/618/3/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого - судді Рябоконь Є.А., з участю секретаря - Кучеренко О.І, позивача - ОСОБА_1, представника позивача - адвоката Пухтаєвича Є.В., представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу № 618/721/17, провадження № 2/618/3/18 за позовом ОСОБА_1, яка проживає в АДРЕСА_1 до ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_2, 3-ті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, юридична адреса: Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, 1-й під»їзд, 6, буд. 5; Тавільжанська сільська рада Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: с. Тавільжанка, вул. Центральна, 1, Дворічанський район Харківська область - про встановлення (відновлення) межі суміжних земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення (відновлення) межі суміжних земельних ділянок, 3-ті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, Тавільжанська сільська рада Дворічанського району Харківської області, обґрунтовуючи свої вимоги наступним: вона є власником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1. Земельна ділянка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого 07.09.2006 Дворічанським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії ДП центру ДЗК та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів за № 70. Площа земельної ділянки становить 0,25 га. Крім того, вона є власником земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1. Земельна ділянка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4, виданого 07.09.2006 Дворічанським районним відділом реєстрації Харківської регіональної філії ДП центру ДЗК та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації актів за № 69. Площа земельної ділянки становить 0,3339 га. В 2005 році була виготовлена технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки. В 2015 році сусідка ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - відповідач по справі, яка не має державного акту на землю, написала заяву до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про встановлення межі. Після цього приїжджала землевпорядна комісія, здійснили вимірювання та встановила кілки на користь відповідача. В сільській раді позивачці рекомендували звернутися до землевпорядної організації, після чого приїжджав представник Дворічанського землевпорядної організації та були поставлені межові знаки, які син сусідки познімав. 07 вересня 2016 року без її попередження та за її відсутності знову була встановлена межа головою Тавільжанської сільської ради ОСОБА_5 та геодезистами Харківської землевпорядної фірми без врахування її державних актів та документів на земельну ділянку. Межові кілки були забиті не по межі, а по її городу. Декілька разів ще переміряли межу, але акти обміру не складалися. Тоді вона звернулася в Куп»янську землевпорядну організацію і дізналась, що її межа знаходиться у її дворі і навіть не по забору, а перед фасадом будинку. Межа земельної ділянки сусідки ОСОБА_4 по її документах підходить до стіни сараю ОСОБА_1 Дворічанською землевпорядною організацією позивачу відновлено технічну документацію із землеустрою, в якій відповідач не підписала встановлені межі. В зв»язку з цим, враховуючи наявність спору з відповідачем з приводу межі суміжних земельних ділянок, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить відновити межі земельних ділянок між домоволодіннями АДРЕСА_2 та № АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Пухтаєвич Є.В. підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, викладених вище.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного. В обґрунтування свого позову позивач посилається на відмову відповідача - ОСОБА_4, як суміжного землекористувача, підписати відновлену технічну документацію (акт погодження меж земельної ділянки) на належні ОСОБА_1 земельні ділянки. Разом з тим, згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою. Повідомлення власників (користувачів) суміжних земельних ділянок про дату і час проведення робіт із закріпленням межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем завчасно, не пізніше ніж за п»ять робочих днів до початку робіт із закріпленням межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Повідомлення надсилається рекомендованим листом, кур»єрською поштою, телеграмою чи за допомогою інших засобів зв»язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. Закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) може здійснюватися за відсутності власників (користувачів) суміжних земельних ділянок у випадку їх нез»явлення, якщо вони були належним чином повідомлені про час проведення вищезазначених робіт, про що зазначається у акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання. Однак, матеріали справи не містять жодних доказів сповіщення відповідача про виконання зазначених робіт. Крім того, в акті приймання-передачі межових знаків на зберігання від 29.10.2016, долученого позивачем, зазначено «З власниками суміжних земельних ділянок, які межують з земельною ділянкою, межі не погоджувалися». Ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж слід вважати, що погодження меж не відбулося. Підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. З огляду на це, слід вважати, що спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній. В зв»язку з цим, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Чернишов К.О. до суду не з»явився, у поданих письмових поясненнях зазначив, що обидві земельні ділянки ОСОБА_1 внесені до державного реєстру земель та Державного земельного кадастру. Інформація щодо перетину чи накладення відповідних земельних ділянок з іншими земельними ділянками у відділі не обліковується. Виходячи з даних карти Національної кадастрової системи, земельні ділянки ОСОБА_1 межують лише одна з одною та з землями комунальної власності.

Представник третьої особи - Тавільжанський сільський голова Тритяк М.І. до суду не з»явився, надавши заяву, просив справу розглянути у відсутність представника сільської ради.

Матеріалами справи встановлено, що згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5 від 07 вересня 2006 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,3339 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_6 від 07 вересня 2006 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,2500 га, яка розташована в АДРЕСА_1.

ТОВ «Юридична фірма «Парадигма» в 2017 році відновлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Також ТОВ «Юридична фірма «Парадигма» в 2017 році відновлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

Згідно з актом встановлення та погодження меж земельної ділянки, площею 0,3339 га, проведено кадастрову зйомку, обстежені та встановлені межі зазначеної земельної ділянки. Даний акт не містить підпису суміжників.

Згідно з актом встановлення та погодження меж земельної ділянки, площею 0,2500 га, проведено кадастрову зйомку, обстежені та встановлені межі зазначеної земельної ділянки. Даний акт не містить підпису суміжників.

Згідно з актом про передачу під охорону та зберігання геодезичних межових знаків, ОСОБА_1 прийняла від ТОВ «Юридична фірма «Парадигма» межові знаки, які встановлені по зовнішнім межам земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в кількості 4 шт.

Згідно з актом про передачу під охорону та зберігання геодезичних межових знаків, ОСОБА_1 прийняла від ТОВ «Юридична фірма «Парадигма» межові знаки, які встановлені по зовнішнім межам земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, в кількості 15 шт.

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_8 в 2016 році ОСОБА_4 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2, при цьому складено акт погодження меж земельної ділянки та акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання.

Державного акту на право власності на вказану земельну ділянку відповідач не отримувала.

Ні позивач ОСОБА_1, ні відповідач ОСОБА_4 не погодили одна одній межі земельних ділянок.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9, інженер - землевпорядник ТОВ «Юридична фірма «Парадигма», пояснив, що в 2004 році на замовлення ОСОБА_1 ТОВ «Юридична фірма «Пардигма» було виготовлено технічну документацію на присадибну земельну ділянку та для особистого селянського господарства, на підставі якої в 2006 році їй було видано державні акти на вказані земельні ділянки. В 2010 - 2011 р. р. на території України відбулося корегування земельних координат. В 2016 році до них повторно звернулася ОСОБА_1, оскільки вважала, що їй невірно була встановлена межа, і замовила нову відновлену технічну документацію. Їй було виготовлено відновлену технічну документацію з новими координатами. При цьому конфігурація її земельних ділянок не змінилася, але нова сусідка - відповідач ОСОБА_4 відмовилася погоджувати межі, тому погодження не відбулося. У ОСОБА_4 державного акта на право власності на землю немає, земельна ділянка, на якій розташоване її домоволодіння, перебуває у комунальній власності Тавільжанської сільської ради.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз'яснено, що згідно зі ст. 158 ЗК України суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу влади з питань земельних ресурсів.

Однак, жодного рішення органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин, позивачем не оскаржується.

Що стосується погодження меж, то воно є виключно допоміжною стадією у процедурі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути необов'язкових технічних помилок. При цьому ст. 198 ЗК України лише вказує, що складовою кадастрових зйомок є «погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами». Із цього зовсім не слідує, що у випадку відмови суміжного землевласника або землекористувача від підписання відповідного документу - акта погодження меж - слід вважати, що погодження меж не відбулося. Видається, що погодження полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про приватизацію ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акта, а із мотивів відмови (якщо вони озвучені). Якщо такими мотивами є виключно неприязні стосунки - правового значення вони не мають.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач відмовилася погоджувати зазначені документи у зв'язку із наявністю спору між сторонами щодо меж земельних ділянок. Крім того, вона не була належним чином повідомлена про час та місце проведення відповідних робіт, пов»язаних з погодженням межі суміжних земельних ділянок з ОСОБА_1

Однак, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. В зв»язку з цим, спір про право у випадку не підписання акта погодження меж відсутній.

Законодавством України не передбачено можливості зобов'язати землекористувачів суміжних земельних ділянок погоджувати межі земельних ділянок та не передбачені правові наслідки їхньої відмови від підписання акту, оскільки така відмова не порушує прав землекористувачів, і не перешкоджає здійсненню подальшої приватизації земельної ділянки позивачем. Оскільки погодження меж земельної ділянки зі сторони відповідача відбулося у формі відмови, то таке погодження має бути прийняте і враховане при підготовці технічної документації.

Відповідно до ст. 106 ЗК України порядок відновлення меж визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

На виконання вказаної норми наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками (зі змінами, внесеними відповідними наказами № 542 від 19.07.2010, № 117 від 25.02.2011, № 405 від 03.07.2013), якою визначено механізм відновлення меж земельної ділянки на місцевості.

Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо - геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 3 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов»язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду даної справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення відповідачем прав позивача та наявності підстав для задоволення позовних вимог позивачем не надано і в матеріалах справи не міститься. Доводи позивача, викладені під час судового розгляду справи, спростовуються представником відповідача і матеріалами справи. Натомість були встановлені належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження заперечень представника відповідача.

За таких обставин справи, всебічно та повно з»ясувавши обставини, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 106, 158 ЗК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ст. ст. 4, 5, 10 - 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1,яка проживає в АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_8, виданий 15.01.1996 Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області до ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_7, виданий 13.01.1998 Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області, про встановлення (відновлення) межі суміжних земельних ділянок, 3-ті особи - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, юридична адреса: Харківська область, м. Харків, майдан Свободи, 1-й під»їзд, 6, 7 поверх, буд. 5, ідентифікаційний код 39792822; Тавільжанська сільська рада Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: с. Тавільжанка, вул. Центральна, 1 Дворічанського району Харківської області, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. А. Рябоконь