ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/504/18 Справа № 179/271/17 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто,

на рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто про визнання правочину недійсним та застосування реституції, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання правочину недійсним та застосування реституції.

Позивач посилається на те, що 11 листопада 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір № 721126 про надання послуг спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об'єднання грошових коштів учасників через систему «АвтоТак», а саме придбання автомобіля вартістю 132 000 грн. Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача, просить визнати недійсним договір № 721126 про надання послуг, спрямованих на придбання автомобілю через систему «АвтоТак», укладений між сторонами 11 листопада 2016 року, шляхом стягнення з відповідача сплачених позивачем на виконання умов Договору грошових коштів у розмірі 12 203,09 грн. Відповідно до умов Договору відповідач зобов'язався надавати позивачу послуги, спрямовані на придбання позивачем автомобілю через систему «Автотак», організовану відповідачем, а позивач прийняв на себе зобов'язання здійснювати оплату послуг відповідачу, у тому числі періодичні платежі та винагороду. Позивач, вважає, що виходячи з умов Договору та додатків до нього, фінансові послуги, які надає відповідач суперечать нормам законодавства, оскільки передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою отримання та розподілу грошей між учасниками групи. Укладений між сторонами договір є - договір про надання послуг з адміністрування фінансових активів для отримання коштів у групах, згідно яких відповідач за винагороду зобов'язується забезпечити отримання автомобілю за рахунок об'єднання періодичних платежів учасників групи, а учасник зобов'язується сплатити загальну кількість періодичних платежів. У зв'язку із тим, що спірний договір є недійсним, згідно законодавства, позивач прохає визнати недійсним вказаний договір, повернути сплачені позивачем періодичні платежі та винагороду у розмірі 12 203 грн. 09 коп. та судові витрати /а.с. 1-11/.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково /а.с. 67-69/.

Стягнуто з ТОВ Авто Просто на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 12 203 грн. 09 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ТОВ Авто Просто звернулось із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити /а.с.72-76/.

Апелянт посилається, що судом першої інстанції помилково визнано діяльність незаконною, оскільки здійснення такої передбачене ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг. Також апелянт наголошує, що спірний договір не є договором фінансового лізингу, а є договором з надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

ОСОБА_1 своїм правом надання в порядку ст. 360 ЦПК України відзиву не скористався.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

08 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 листопада 2016 року між ТОВ «Авто Просто» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 721126 за яким, відповідач зобов'язався надавати позивачу послуги, спрямовані на придбання позивачем автомобілю через систему «АвтоТак», організовану відповідачем, а позивач прийняв на себе зобов'язання здійснювати оплату послуг відповідачу, у тому числі періодичні платежі та винагороду /а. с. 16-22/.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірний договір «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі» містить несправедливі умови, вбачається виключення та обмеження прав лізингоодержувача як споживача стосовно лізингодавця у разі неналежного виконання останнім своїх обов'язків, звужені обов'язки лізингодавця, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання та неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу, одночасно значно розширені права лізингодавця, що суперечить вимогам цивільного законодавства та Закону України «Про захист прав споживачів», крім того умова у договорі про надання автомобілю залежить від певних наслідків, яка взагалі може не настати, а тому така умова є несправедливою та вказує що правочин не спрямований на реальне настання правових наслідків, тому вказаний договір є нікчемним.

Так, згідно із частиною другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, зазначених у частині першій, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики.

Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Отже, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Приведений висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою у постановах Верховного Суду України: від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 та від 25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14.

Згідно пункту 11-1 частини 1 статті 4 Закону України від 2 червня 2011 року «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» /у редакції чинній на момент укладення договору/ послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах віднесено до фінансових.

ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №40 від 19 січня 2012 року, було зареєстровано у державному реєстрі фінансових установ, згідно вимог закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг, про що також було зазначено судом апеляційної інстанції /а.с. 42-43/.

Отже, Товариство здійснювало свою діяльність відповідно до вимог законодавства. Крім того, відповідно до положень договору учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами договору, підтверджує свої права та обов'язки за договором, підтверджує здатність набувати прав та обов'язків за договором, умови договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав'язування з боку товариства.

Враховуючи зазначене, підстави для визнання недійсним договору відсутні, оскільки на момент його укладення позивач був ознайомлений з умовами договору, засвідчив своїм підписом згоду на його умови.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, не ґрунтуються на наявних у матеріалах справи доказах, що є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення грошових коштів у розмірі 12 203,09 грн. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто задовольнити.

Рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року в частині стягнення грошових коштів у розмірі 12 203,09 грн. - скасувати та в цій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Скасувати рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Авто Просто на користь держави судових витрат в розмірі 1600,00 грн.

В решті рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_2