Провадження №22-ц/772/319/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач :Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 рокуСправа № 128/3220/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ковальчука О.В.

суддів : Шемети Т.М., Панасюка О.С.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області про відмову у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про визнання дій посадових осіб цього суду такими, що порушують його права, постановлену 18 грудня 2017 року у м. Вінниці суддею цього суду Ганкіною І.А., дата повного складання тексту ухвали відповідає даті її постановлення,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання дій посадових осіб Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області такими, що порушують його права, мотивуючи цю заяву тим, що протягом 2016-2017 років цей суд всупереч вимогам Закону України «Про судовий збір» стягує з нього судовий збір, чим порушує його права на прожитковий мінімум та доступ до правосуддя.

Пославшись на викладені обставини, ОСОБА_2 просив визнати, що посадові особи Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області порушують його права на встановлений прожитковий мінімум, перешкоджають йому у доступі до правосуддя для оскарження їх дій у судах вищих інстанцій.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 28 листопада 2017 року підсудність цієї заяви визначено Вінницькому районному суду Вінницької області.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04 грудня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано останньому строк для усунення її недоліків, а саме для зазначення відповідача, його місця проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку; уточнити позовні вимоги, вказавши якими саме діями посадових осіб Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області допущено порушення прав позивача та сплатити судовий збір за заявленими вимогами немайнового характеру в загальному розмірі 1 280 грн.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_2 надав на адресу суду першої інстанції позовну заяву в новій редакції, в якій відповідачем вказав Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області та зазначив, що відповідач допустив порушення його прав при невиконанні ухвали суду вищої інстанції про незаконне стягнення з нього судового збору та невиконання вимог Закону України «Про судовий збір» щодо можливості звільнення останнього від сплати судового збору. Також подав заяву про звільнення його від сплати судового збору за звернення до суду з цієї позовною заявою.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за його позовом до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області.

Не погодившись із постановленою ухвалою про відмову у відкритті провадження у справі, позивач, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Вінницької області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Вінницького апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Вінницьку область, з місцезнаходженням у м. Вінниці.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 суд першої інстанції, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, виходив із того, що позивач фактично просив визнати незаконними дії посадових осіб Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, а саме судді, пов'язані із здійсненням ним правосуддя, що, на думку позивача, призвело до порушення його прав. Законність процесуальний актів і дій (бездіяльності) суду, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання окремого позову проти суду чи судді є протиправним втручанням у здійснення правосуддя і посяганням на процесуальну незалежність суду.

Такі висновки суду є вірними та узгоджуються із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 січня 2018 року у справі № 454/1642/16-ц, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується апеляційним судом при перегляді оскаржуваного судового рішення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 він вважає, що посадовими особами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області було порушено його права, натомість фактично він не погоджується із прийнятими цим судом відповідними судовими рішеннями.

Проте, з огляду на правові висновки Верховного Суду, викладені у наведеній вище постанові, предметом позову можуть бути тільки ті дії чи бездіяльність, зокрема суду, які не пов'язані із здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, що має на меті прийняття акту органом судової влади. Тобто, це інші дії суддів (суду) при здійсненні правосуддя, коли спір не вирішується по суті, у разі їх незаконних дій або бездіяльності і якщо вина судді встановлена не лише вироком суду, а й іншим відповідним рішенням суду.

При цьому на спірні правовідносини не поширюється юрисдикція судів по розгляду заявлених позивачем вимог у порядку цивільного судочинства, оскільки суддя як посадова особа, що здійснює правосуддя, а також суд як орган, що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем або іншою стороною, котра бере участь у цивільній справі, за винятком, коли суддя виступає як представник цієї установи, а не орган, що здійснює правосуддя.

Такий висновок відповідає положенням ст. ст. 56, 126, 129 Конституції України, а також роз'ясненням, викладеним у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» та у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів».

Зазначене також відповідає вимогам ст. ст. 6, 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно чинного процесуального законодавства особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції. Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

З огляду на вказані правові висновки безпідставним є посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом при постановленні оскаржуваної ухвали не роз'яснено до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Апеляційний суд відхиляє інші доводи апеляційної скарги, які фактично зводяться до посилань на судові рішення, ухвалені в інших справах і правильність висновків суду про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 не спростовують.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вказану ухвалу - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Т.М. Шемета

О.С. Панасюк

Повний текст постанови виготовлено 30 січня 2018 року.