Справа № 375/301/17 Головуючий у І інстанції Литвин О. В.
Провадження № 22-ц/780/163/18 Доповідач у 2 інстанції Яворський М. А.
Категорія 38 16.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2018 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Марченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на земельні ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом та просила скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1049, №1051, видані та посвідчені 01 квітня 2015 року державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3 щодо земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № НОМЕР_1, та площею 3,5514 га, кадастровий № НОМЕР_2; визнати за нею право власності на 1/2 частину кожної із вказаних земельних ділянок; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона перебувала з 14 листопада 1998 року у шлюбі із ОСОБА_5 та спільно з ним проживала.

З жовтня 2013 року вона хворіла, у зв'язку із чим була змушена була проходити лікування, в цей період, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 - помер.

Оскільки, шестимісячний строк з дня відкриття спадщини нею був пропущений, внаслідок хвороби вона зверталась до Рокитнянського районного суду Київської області із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року її позов задоволено та надано додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5

Державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що свідоцтва про право на спадщину, а саме на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № НОМЕР_1, та площею 3,5514 га, кадастровий № НОМЕР_2, були видані спадкоємцю за заповітом ОСОБА_3

Позивачка вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України вона має право на 1/2 частину спадщини, після померлого чоловіка ОСОБА_5, як непрацездатна вдова, незалежно від змісту заповіту.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим висновки суду викладені у рішенні не відповідають обставинам справи. При цьому посилалася на те, що вона як непрацездатна ( пенсіонер) дружина померлого спадкодавця має право на обов'язкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту. Крім того, вважає, що оскільки судом її не було належним чином повідомлено про розгляд справи, тому порушено її право на судовий захист шляхом безпосередньої участі у розгляді справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції згідно ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що ОСОБА_2 перебувала із ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого Горенською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 14 листопада 1998 року серія НОМЕР_3 (а.с. 11) .

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер, за свого життя ним було складено заповіт, що підтверджується інформаційною довідкою із Спадкового реєстру від 01 квітня 2015 року № 40044258 (а.с. 36).

Згідно складеного ним заповіту від 29 квітня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Скоробагатько В.Д., реєстровий запис 994, спадкодавець заповів ОСОБА_3В належні йому земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області площею 3,5500 га, кадастровий № НОМЕР_1, та площею 3,5514 га, кадастровий № НОМЕР_2 (а.с. 38).

ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку, прийняв спадщину та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 квітня 2015 року №№ 1049, 1051 на вказані земельні ділянки (24-25).

ОСОБА_2 будучи дружиною спадкодавця ОСОБА_5, не проживаючи спільно з останнім, у визначений законом для подання заяви про прийняття спадщини шестимісячний строк не звернулась до нотаріальної контори, тому у жовтні 2016 року звернулася до суду із позовом про надання їй додаткового строку для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 визначено додатковий строк чотири місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с.58). Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2017 року зазначене рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову (а.с. 102-104).

Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що позивачка будучи дружиною спадкодавця на час його смерті та маючи право на обов'язкову частку у спадковому майні, спадщину у встановленому законом порядку відповідно до ст. 1270 ЦК України не прийняла, у зв'язку з чим відсутні порушення її прав, які вона просить захистити.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим виходячи з наступних обставин.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 та ч.1, .3 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини чи то за законом чи то за заповітом, він вважається таким, що не прийняв спадщину.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Запруднянської сільської ради Рокитнянського району, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, встановлено, що ОСОБА_2 до смерті спадкодавця з ним не проживала, і заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у визначений законом строк не подала. У задоволенні вказаного позову ОСОБА_2 відмовлено. Таким чином, ОСОБА_2 вважається особою, яка не прийняла спадщину.

Частиною 1 ст. 1280 ЦК України визначено, що якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними.

Враховуючи, що позивачка у визначений законом строк не прийняла спадщину, а рішенням суду їй відмовлено у визначенні їй додаткового строку для прийняття спадщини у порядку ч.3 ст. 1272 ЦК України, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апелянта, щодо неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи судом першої інстанції не відповідають дійсності та спростовуються наявними документами у матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримано вимог процесуального законодавства щодо порядку виклику учасників процесу при розгляді справи.

Згідно довідки про доставку SMS - повідомлення повістка про виклик до суду у справі № 375/301/17 на 19 серпня 2017 року о 08 год. 30 хв., сформована, направлена та доставлена представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_7 17 серпня 2017 року, у зв'язку з чим доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення та позбавлення її права на судовий захист шляхом безпосередньої участі у розгляді справи - спростовуються.

Інші доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції постановлено із дотриманням норм цивільного матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 1268,1269, 1270, 1272, 1280 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 263, 367, 374, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рокитнянського районного суду Київської області від 19 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв