Справа №474/529/18
Провадження №22-ц/4812/90/18 Головуючий суду першої інстанції - Сокол Ф.Г.
Категорія 50 Доповідач суду апеляційної інстанції - Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Лівінського І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року, ухвалене о 14 год. 56 хв. під головуванням судді Сокола Ф.Г. в приміщенні суду в смт.Врадіївка Миколаївської області, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дружини,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2018 року ОСОБА_3 пред'явила зазначений позов до ОСОБА_4, який обґрунтовувала наступним.

З 10 листопада 2015 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З 2017 року сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача.

Посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, у зв'язку з чим не працює та потребує матеріального утримання, ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на даний час не працює, проживає з батьками та перебуває на диспансерному обліку з приводу гіпертонічної хвороби І-ІІ ступеня, що має наслідком необхідність постійного лікування. Посилаючись на те, що за вказаних обставин він не може сплачувати аліменти на утримання дружини, ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено можливість ОСОБА_4 сплачувати аліменти на її утримання.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначала, що відповідачем не доведено належними доказами неможливість сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2015 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька ОСОБА_5 (а.с.3 зворот).

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов та пояснень відповідача подружжя не проживає разом з 09 травня 2018 року.

Згідно з довідками Новопавлівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області ОСОБА_5 проживає разом з матір'ю.

Відповідач цього не заперечував.

Судовим наказом Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20 червня 2018 року з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі ? частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 07 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.22).

Відповідно до пояснень сторін у суді першої інстанції відповідач аліменти на утримання дитини сплачує.

За відомостями Южноукраїнської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Миколаївській області за період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року інформація про доходи ОСОБА_4 відсутня (а.с.20).

Згідно з довідкою Врадіївської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 05.08.2018 року ОСОБА_4 на обліку як безробітній не перебуває (а.с.21).

З довідки Новопавлівської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 11.07.2018 р. випливає, що ОСОБА_4 знаходиться на диспансерному обліку з приводу гипертонічної хвороби І-ІІ ступеню (а.с.18).

Даних про те, що відповідачем втрачена працездатність, матеріали справи не містять.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.79, ч.1 ст.80 СК України).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довела належними доказами можливість відповідача надавати їй матеріальну допомогу.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.

Досліджені докази свідчать, що відповідач є працездатним, а отже може працевлаштуватися та надавати позивачу допомогу до досягнення їх дочкою трьох років.

Надані відповідачем довідки з податкової інспекції, центру зайнятості та медичної установи не свідчать про неможливість надавати ним позивачу матеріальну допомогу.

Навпаки, довідка з центру зайнятості доводить, що відповідач навіть не намагався працевлаштуватися, що може бути розцінене як уникнення можливості стягнення з нього аліментів на дружину.

Натомість, визнання відповідачем факту сплати аліментів на дитину доводить, що він має доходи.

Наявні у справі докази у їх сукупності свідчать, що відповідач є працездатною особою і спроможний сплачувати аліменти, а позивач потребує матеріальної допомоги від нього, оскільки доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Оскільки рішення суду скасоване, то відповідно до ст.141 ЦПК України з ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Врадіївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1), який зареєстрований по АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2), яка зареєстрована по АДРЕСА_2, аліменти на утримання в сумі 500 грн. щомісяця, починаючи з 08 червня 2018 року до досягнення дочкою - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції в сумі 1762 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді І.В. Лівінський

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2018 року.