Провадження № 4-с/229/1/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Лопатко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дружківка Донецької області скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати дії та бездіяльність державного виконавця в особі державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3, які виявилися у не вчинені виконавчих дій у відповідності законодавства України неправомірними, а також визнати незаконною та скасувати постанову ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 06.11.2017 року, якою було передано виконавче провадження №54052758 до першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області. При цьому скаржник посилається на те, що постановою державного виконавця Гевел О.О. ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві виконавче провадження було передано безпідставно та з порушенням вимог ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», а тому ОСОБА_1 вимушений звернутись до суду зі скаргою.

Відповідно до положень п.9 Перехідних положень ЦПК України 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже у даному випадку при розгляді даної справи мають застосовуватися положення ЦПК України 2017 року.

У судове засідання заявник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Особа, дії якої оскаржуються державний виконавець ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3, інші особи органу державної виконавчої служби у судове засідання не з'явились про дату,час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час та і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України оскільки в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Суд встановив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області ЄУН 229/59/17 №2/229/317/17 від 27 лютого 2017 року з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА З ПИТАНЬ ПОВОДЖЕННЯ З ВІДХОДАМИ, ЯК ВТОРИННОЮ СИРОВИНОЮ () на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 вересня 2015 року до 01 грудня 2016 року в сумі 47383 (сорок сім тисяч триста вісімдесят три) грн. 80 коп., компенсацію втрати частини грошових доходів, у звязку з порушенням термінів її виплати, в сумі 12660 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят) грн. 74 коп., моральну шкоду в сумі 700 (сімсот) грн. (а.с.6-7).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 ВП №54052758 від 31 травня 2017 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/229/317/2017 виданим 24.03.2017 року Дружківським міським судом про стягнення у сумі 60744, 54 грн. (а.с.4).

Постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 про передачу виконавчого провадження від 06 листопада 2017 року передано виконавчий лист №2/229/317/2017 виданий 24.03.2017 року Дружківським міським судом про стягнення у сумі 60744, 54 грн. (а.с.5).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Гарантії прав учасників виконавчого провадження є невідємними від юридичних гарантій законності, під якими розуміють передбачені законом спеціальні засоби впровадження охорони та, у разі порушення, відновлення законності.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі України «Про виконавче провадження», що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження » передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Загальну процедуру виконавчого провадження окреслює Закон, а деталізує нормативно-правові акти Мінюсту, основним з яких є Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу від 29.09.2016 № 283285) (далі - Інструкція). Вона визначає умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до чинного законодавства підлягають виконанню.

Інструкцією передбачено можливість передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого.

Так, відповідно до п.6 розділу V Інструкції матеріали виконавчого провадження передаються з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.

З матеріалів справи вбачається, що юридична адреса боржника ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА З ПИТАНЬ ПОВОДЖЕННЯ З ВІДХОДАМИ, ЯК ВТОРИННОЮ СИРОВИНОЮ () м.Київ, вул. Лобачевського, 23В (а.с.).

Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

У разі відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби;

В даному випадку постанова про передачу виконавчого провадження не могла бути винесена державним виконавцем на виконанні котрого знаходився виконавчий документ.

У разі утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби;

Окремої постанови про утворення виконавчої групи по даному виконавчому провадженню не винесено.

У разі якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби та наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Інформації щодо відкриття виконавчих проваджень відносно боржника у Першому відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до п.7 розділу І Інструкції постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову.

З тексту постанови, що оскаржується, а саме із вступної частини вбачається, що назва постанови про передачу виконавчого провадження, а з резолютивної частини вбачається, що виконавцем прийнято рішення про передачу виконавчого документу, а не виконавчого провадження що є суперечностями.

Також суд зазначає, що Інструкцією передбачений порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень (різні субєкти виносят постанови). Також з мотивувальної частини вбачається, до відділу надійшла постанова про передачу виконавчих проваджень від 01.11.2017 року, відкритих відносно ДП «Укрекоресурси» () до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області (а.с.5). Однак, в порушення вимог Інструкції не зазначено мотивів, з яких прийнято рішення про передачу провадження (дійшов саме таких висновків).

Відповідно до ч.2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця чи іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що державний виконавець при виконанні рішення суду діяв не в межах та не у спосіб, установлений Конституцією та Законами України із порушенням прав заявника (стягувача).

Таким чином, оскаржувана стягувачем постанова державного виконавця про передачу виконавчого провадження № 54052758 від 06.11.2017 року винесена безпідставно та підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на дії державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 в частині передачі виконавчого провадження №54052758 з ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_3 від 06.11.2017 року про передачу виконавчих проваджень від 01.11.2017 відкритих відносно ДП «Укрекоресурси»() до Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Волинській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2018 року.

Суддя: Н. В. Лопатко