Справа № 184/28/18
Номер провадження 2-о/184/13/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Томаш В.І., при секретарі - Михайловій Т.В., за участю заявника - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Михайлівська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення», -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в судовому засіданні підтримала свою заяву та просить суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини однією сім'єю зі своєю матір'ю ОСОБА_2, померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заінтересована особа - Михайлівська сільська рада Синельниківського району в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 - її подруга. ОСОБА_1 проживала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 до її смерті, тобто до серпня 2013 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 вона знає, вони мешкають в одному будинку. До серпня 2013 року ОСОБА_1 мешкала разом зі своєю матір'ю ОСОБА_2 Вона також добре знала ОСОБА_2.

Суд, вислухавши заявницю, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла рідна матір ОСОБА_1 - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Михайлівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, належало їй на праві власності. На випадок своєї смерті вона залишила заповіт від 19.05.2006 року на ім'я ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку. Після смерті матері заявниця не зверталася з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса протягом встановленого законом строку і офіційне місце проживання у неї з матір'ю було зареєстровано за різними адресами.

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса вже по закінченні передбаченого законом строку для прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01.07.2014 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що вона не звернулася своєчасно з заявою про прийняття спадщини і не надала доказів прийняття спадщини. Нотаріус роз'яснив заявниці її право звернення до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини або з заявою про встановлення факту сумісного проживання, якщо такий факт дійсно мав місце.

Суд вважає, що ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, що відкрилася після її смерті згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини. Заявниця заяви від відмови від спадщини не подавала.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України заявниця є спадкоємцем за заповітом, яка вважається такою, що прийняла спадщину після смерті своєї матері, виходячи з того, що на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом з нею в квартирі АДРЕСА_1 протягом більше двох років до дня її смерті. Раніше вони проживали в ІНФОРМАЦІЯ_1. В зазначеній квартирі матір проживала разом з заявницею до 2010 року, а потім переїхали в квартиру АДРЕСА_1. У неї були напруженні стосунки з померлим батьком заявниці, тому вона тільки навідувалася в с. Михайлівку Синельниківського району Дніпропетровської області, а проживати постійно разом з батьком вона не могла, тому жила разом з заявницею. Незадовго до своєї смерті вона вирішила поїхати провідати свій будинок в с. Михайлівка і там померла.

Фактично останні роки свого життя матір проживала з ОСОБА_1 в м. Покров Дніпропетровської області. Вони разом вели спільне господарство, оплачували комунальні послуги, купували продукти харчування та ліки для матері.

Відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Саме такі відносини були у ОСОБА_1 з її матір'ю протягом останніх років її життя. Заявниця змушена звернутися до суду з вказаною заявою в зв'язку з тим, що вона не зверталася до нотаріуса протягом встановленого законом строку з заявою про прийняття спадщини, не була зареєстрована разом з матір'ю за однією адресою на час відкриття спадщини після її смерті.

Встановлення факту постійного проживання заявниці однією сім'єю разом з померлою матір'ю має юридичне значення внаслідок того, що від встановлення вказаного факту залежить виникнення її прав на спадкове майно, що залишилося після смерті її матері.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо впродовж строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не подав заяву про відмову від спадщини.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Таким чином, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259 - 263, 293, 294 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Михайлівська сільська рада Синельниківського району Дніпропетровської області «про встановлення факту, що має юридичне значення» - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю зі своєю матір'ю ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на час відкриття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 - днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду В. І. Томаш