Справа № 487/73/18
Провадження № 2/487/918/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2018 року суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Щербина С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

ВСТАНОВИВ:

09.01.2018 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання його таким що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації за місцем проживання.

При предявленні позову позивачами не було сплачннго судовий збір у розмірір 704,80 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відстрочення сплати судового збору, яка мотивована тим, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки в родині лише він працює, сплачує аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, також має на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 та дружину, яка не працює, оскільки здійснює долгляд малолітньої дитини.

Суд, розглянувши заяву про відстрочення сплати судового збору, приходить до висновку про відмову у її задоволенні.

Так, згідно ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сімї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоровю.

Позивач до зазначених осіб не відноситься.

Крім того, вивчивши матеріали заяви, судом було встановлено, що належних та допустимих доказів на підтвердження викладених обставин про скрутне матеріальне становище та про неможливість сплатити судовий збір при пред'явленні позову, матеріали заяви не містять.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відстрочення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, так як позивач не підпадає під коло осіб та ним не зазначено обставин, які в розумінні ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для відстрочення від сплати судового збору.

За подання заяви немайнового характеру п.2 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір» встановлена ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно ч.3 п. 5 ст. 175 ЦПК УКраїни, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, зазнчаення доказів, що підтверджують вказані обствини, у звязку з чим позивачам необхідно зазначити докази щодо непроживання відповідача за вказаною адресою, тобто акт про непроживання, звірений належним чином.

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 177 ЦПК України, позивачі повинні додати до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача.

Отже, приходжу до переконання, що позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Дані обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі судді.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання - залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, позовна заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судових витрат підлягає оскарженню до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів, в іншій частині ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя С.В. Щербина