Справа № 344/1835/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1089/2018
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Горейко М.Д., Малєєва А.Ю.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність, за апеляційною скаргою представника ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену головуючим суддею Шамотайлом О.В. 18 березня 2015 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив в рахунок погашення основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 31567,36 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2015 року позовну заяву ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність залишено без розгляду за повторною неявкою представника позивача у судове засідання.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ПАТ «Дельта Банк» подано апеляційну скаргу, у якій міститься посилання на порушення судом норм процесуального права. Апелянт зазначив, що ухвалу про визнання явки представника позивача обов'язковою місцевий суд не постановляв. Крім того, апелянт вказав, що ТОВ «Про Консалтинг» було представником АТ «Дельта Банк» згідно договору про надання правової допомоги, однак термін дії вказаного договору закінчився 01.06.2014, а тому працівники ТОВ «Про Консалтинг» не мали права брати участь у даній справі. Апелянт зазначив, що про дату та час судового засідання повинен був повідомлятися ПАТ «Дельта Банк», чого жодного разу не було зроблено. Також в матеріалах справи відсутній довідковий лист, про який вказано в оскарженій ухвалі, з підписом представника банку про час та дату судового засідання. Апелянт вважає, що суд допустив до участі у справі осіб, які не мали на це повноважень, а представники ПАТ «Дельта Банк» не брали участі у жодному судовому засіданні. Просить оскаржену ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що вперше розгляд даної справи було призначено судом першої інстанції на 23.04.2014, але у зв'язку із неявкою представника позивача розгляд справи було відкладено на інший день. Наступний розгляд було призначено на 26.02.2015 та відкладено на 18.03.2015 у зв'язку з неявкою представника позивача. ОСОБА_3 вказав, що 18.03.2015 представники позивача втретє не з'явилися в судове засідання. Таким чином, відповідач вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» без розгляду є правомірною, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Крім того, відповідач зазначив, що на момент постановлення оскарженої Банком ухвали вже існувало рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.06.2014 за аналогічним позовом у справі 344/18781/13-ц, яким в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» До ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.

В судове засідання сторони не з'явилися з невідомих причин, хоча про час і місце розгляду даної справи були повідомлені належно, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали. В силу вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів розглядає справу за наявними матеріалами справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з положень пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, вказавши, що належним чином повідомлений позивач про час і місце судового розгляду в судові засідання повторно не з'явився, а тому дійшов висновку про наявність підстав для залишенню позовної заяви без розгляду.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що інтереси ПАТ «Дельта Банк» згідно довіреностей від 01 червня 2013 року та 01 червня 2014 року представляло ТзОВ «Про Консалтинг», яке на підставі довіреностей від 25 вересня 2013 року, 25 січня 2014 року та 17 січня 2015 року уповноважило ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 представляти інтереси ПАТ «Дельта Банк» у вказаній справі.

Про розгляд справи в судовому засіданні 26.02.2015 представником було відомо, оскільки він був присутні в судовому засіданні 12.02.2015 (т.2 а.с.17). Про судове засідання 18.03.2015 представника ТзОВ «Про Консалтинг» повідомлено під розписку.

Згідно із частиною третьою статті 169 ЦПК України 2004 року у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК України 2004 року суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Системний аналіз вищевказаних норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказував на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов'язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України 2004 року суд не зобов'язаний з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За змістом статей 10, 11 ЦПК України 2004 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно, відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених статтями 27, 29 цього Кодексу в указаній вище редакції.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що ПАТ «Дельта Банк» жодного разу не повідомлялося про дату та час судових засідань апеляційний суд відхиляє, оскільки в матеріалах справи містяться повідомлення про виклик до суду, направлені на юридичну адресу АТ «Дельта Банк»: вул. Щорса 36 Б, м. Київ (т.1 а.с.168). В подальшому про час та місце розгляду даної справи повідомлявся представник позивача - ТзОВ «Про Консалтинг», який позивачем був зазначений у позовній заяві ПАТ «Дельта Банк», до якої, зокрема, додано копію договору доручення №002 від 01 червня 2013 року (том 31, а.с.3; 81-102).

Твердження апелянта про те, що працівники ТзОВ «Про Консалтинг» після 01 червня 2014 року не вправі були представляти інтереси ПАТ «Дельта Банк», оскільки закінчився строк дії названого договору доручення, колегія суддів відхиляє по тій причині, що пунктом 11.1 цього договору передбачено його пролонгацію, якщо жодна із сторін за один календарний місяць до закінчення строку не надішле відповідне письмове повідомлення про відмову від пролонгації договору (том 1, а.с.99).

ПАТ «Дельта Банк» не надано суду документального підтвердження відмови від пролонгації договору доручення чи про його дострокове розірвання. Позивач не повідомив суд й про своє бажання особисто приймати участь у розгляді справи чи про зміну свого представника. Тому місцевий суд у відповідності до вимог норм процесуального законодавства про час і місце розгляду справи на підставі договору доручення та відповідних довіреностей, що містяться в справі, повідомляв ТзОВ «Про Консалтинг», яке у позовній заяві ПАТ «Дельта Банк» було зазначено в якості представника позивача. Згідно ч.5 статті 76 ЦПК України 2004 року вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням і цій особі.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 р. у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_11 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Апелянт зауважує, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТзОВ «Про Консалтинг» було укладено доручення № 002 від 01.06.2013 про надання правової допомоги, терміном дії до 01.06.2014 включно. Разом з тим, після закінчення вказаного терміну представником позивача аж до часу ознайомлення зі справою 16.07.2018 не вживалося жодних дій щодо отримання інформації про стан розгляду даної справи.

Крім того, 24.02.2016 представник ПАТ «Дельта Банк» звертався до суду з заявою про видачу ухвали суду про залишення позовної заяви без розгляду, а відтак йому було про неї відомо, однак у встановлений законом строк не оскаржено.

Враховуючи обставини справи та вимоги закону висновок суду про наявність підстав для залишення позову без розгляду є законним та обґрунтованим.

Після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, особа має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 березня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: М.Д. Горейко

А.Ю. Малєєв