Справа № 265/6356/18
Провадження № 4-с/265/20/18
У Х В А Л А

19 вересня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Гноєвого С. С.,

за участю секретаря Мамаєвої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко Ірини Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_4,-

за участю сторін:

представника стягувача - ОСОБА_5,

боржника - ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1. звернулась до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко І.А. посилаючись на наступне 13 липня 2007 року рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з боржника ОСОБА_4 стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, починаючи з 20.03.2007 року і до повноліття дитини.31.07.2007 року на підставі рішення суду був виданий Орджонікідзевским районим судом виконавчий лист № 2-1155. 03.08.2007 року державним виконавцем була винесена постанова про примусове виконання виконавчого листа № 2-1155 виданого 31.07.2007 року щодо стягнення аліментів з 20.03.2007 року. З 29.11.2013 року боржник працює в ПП ОСОБА_8 і державним виконавцем виконавчої служби винесена постанова про передачу виконавчого провадження за місцем роботи де боржник. Державним виконавцем була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату. Листом від 22.06.2018 року позивачка звернулась до Кальміуського ВДС міста Маріуполя щодо не виплат аліментів в повному обсязі, щодо видачі мені довідки про заборгованість з 20.03.2007 року по 01.07.2018 рік. внесення боржника до єдиного реєстру боржників, накладення арешту. Лист під 22.06.2018 року Каліміуське ВДС отримали 27.06.2018 року. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та отриманою відповіддю від 05.07.2018 року їй стало відомо, за період з 29.11.2013 рік по травень 2018 рік їй не повному обсязі виплачуються аліменти, тобто менше 50% прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку. Державним виконавцем було запропоновано звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу. Посилалась на те, що відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бутименшим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому зміна законодавства в частині визначення мінімального розмірі аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду поставлених раніше судових рішень про їх стягнення. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджуються як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість понад 3 місяці. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначені виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем, встановленим ст.. 195 СК України. Листом від 22.06.2018 року нею було запропоновано провести відповідно до чинного законодавства нарахування аліментів та видачі їй довідки-розрахунку про заборгованість аліментів період з 20.03.2007 по 01.07.2018 року, але довідку про заборгованість аліментів вона не отримала. Постанову про накладення арешту на майно та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника вона також не отримувала. Відповідно до ст.. 71 закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: подання заяви стягувачем або боржником. Заборгованість по аліментах у боржника присутня, а арешт з майна, належному ОСОБА_4 державним виконавцем не накладений. Боржником у добровільному порядку не виконується рішення суду по сплаті аліментів, тому вважала, що вжиття заходів для додаткового забезпечення такого виконання є необхідностю. На підставі наведеного просила поновити їй строк звернення до суду, як пропущений з поважних причин, а також визнати дії державного виконавця Кальміуського відділу ДВС міста Маріуполя ГТУЮ в Донецькій області Андріенко I.A. неправомірними. Зобов'язати державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області Андрієнко І.А. визначити та обчислити розмір заборгованості за аліментами на дитину - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 20.03.2007 року по 26.07.2018 року, у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 07.08.2017 року, та з 08.07.2017 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; надати їй довідку-розрахунок за період з 20.03.2007 рік по 26.07.2018 року заборгованості аліментів із щомісячним нарахуванням та виплатою їй аліментів відповідно до діючого законодавства у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% та 50% прожитковою мінімуму для дитини відповідного віку; постанову про накладення арешту на все рухоме і не рухоме майно; постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, за участю її представника. Доводи скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник стягувача ОСОБА_5, що діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала доводи вкладенні у скарзі та просила її задовольнити.

Боржник ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що сплачує аліменти відповідно до рішення суду. У нього була заборгованість по сплаті аліментів, але у липні 2018 року він її погасив у сумі яка була повідомлена державним виконавцем. Вирішення скарги залишив на розсуд суду.

Державний виконавець Андрієнко І.А. в судове засідання не зявилась, надала письмові заперечення та просила розглядати скаргу за її відсутності, проти задоволення заперечувала. С письмових запереченнях зазначала, що, вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою з наступних підстав: в Кальміуському ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області на виконанні перебувають два виконавчих листа, щодо стягнення аліментів з одного боржника: виконавчий лист №2-1155 виданий 31.07.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполь, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6ч; виконавчий лист №2-1145 виданий 11.04.2002 року Іллічівським районним судом м.Маріуполь, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 аліментів у розмірі 1/4ч.

Виконавчий лист №2-115 виданий 31.07.2007 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполь, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 ч. надійшов на виконання 01.08.2007 року згідно заяви стягувача. Згідно виконавчого листа стягнення аліментів необхідно проводити з 20.03.2007 року. 03.08.2007 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем проводились розрахунки по аліментам.

Так, згідно розрахунку заборгованості по аліментам №7/146/08 від 14.02.2008 року заборгованість по аліментам з 20.03.2007 року по 01.02.2008 рік становила 1690,08 грн. та направлялась стягувачу 14.02.2008 року.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №7-146/08 від 17.12.2008 року заборгованість по аліментам станом на 01.12.2008 рік склала 1254,66 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №7-1978/09 від 07.10.2009 року заборгованість по аліментам станом на 01.08.2009 рік склала 2374,47 грн.

За період з 11.02.2008 року 28.02.2010 рік боржник працював у ПП ОСОБА_11. За розпорядженням державного виконавця №7/146/08 від 05.05.2008 року аліменти утримувались із заробітної плати боржника. Згідно повідомлення ПП ОСОБА_11 від 23.09.2010 року за вих.№91 боржник ОСОБА_4 28.02.2010 року був звільнений. Аліменти утримані у повному обсязі по 28.02.2010 рік.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №2/134 від 15.10.2010 року заборгованість по аліментам на 15.10.2010 рік склала 2065,54 грн. Розрахунок заборгованості було отримано стягувачем ОСОБА_1 19.10.2010 року та нею не оскаржувався.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №2/23 від 01.02.2010 року заборгованість по аліментам на 01.02.2011 рік склала 3036,00 грн. Розрахунок заборгованості було отримано стягувачем ОСОБА_1 17.02.2011 року та нею не оскаржувався.

09.02.2011 року на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли кошти від боржника ОСОБА_4 25.02.2011 року платіжним дорученням №119 від 25.02.2011 року заборгованість у розмірі 3036,00 грн. було перераховано ОСОБА_1 у повному обсязі.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам №2/71 від 05.03.2013 року заборгованість по аліментам з 02.02.2011 року по 05.03.2013 рік склала 7839,23 грн.

21.11.2013 року зявився до відділу ДВС боржник та надав трудовий договір про працевлаштування у ПП ОСОБА_8 з 09.10.2013 року.

28.11.2013 року державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості по аліментам. Згідно розрахунку №2/71 від 28.11.2013 заборгованість по аліментам з 06.03.2013 року на 28.11.2013 рік склала 12762,67 грн.

28.11.2013 року державним виконавцем винесено постанову №2-71 про утримання аліментів із заробітної плати боржника та направлено її до виконання до ПП ОСОБА_8 Згідно постанови аліменти необхідно стягувати з 29.11.2013 року, заборгованість на 28.11.2013 рік становить 12762,67 грн.

Розрахунок заборгованості по аліментам №2/71 від 28.11.2013 року було направлено стягувачу ОСОБА_1. на її письмову вимогу 06.09.2015 року за вих.№1138/32-22-/2. Про отримання розрахунку стягувачем свідчить звернення ОСОБА_1. до відділу ДВС від 11.11.2015 року в якій вона підтверджує, що розрахунок №2/71 від 28.11.2013 року вона отримала. Вказаний розрахунок заборгованості по аліментам в установлений законом строк нею не оскаржувався.

З 29.11.2013 року по сьогоднішній день аліменти нараховуються і утримуються бухгалтером ПП ОСОБА_8 із заробітної плати боржника.

Так як, на виконанні перебуває два виконавчих провадження по аліментам та по кожному існує заборгованість, аліменти утримуються у розмірі 50% від заробітної плати боржника. Згідно ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення заборгованості, у разі стягнення аліментів - 50 відсотків.

22.06.2018 року до Кальміуського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області звернулась стягувач ОСОБА_1. з письмовою заявою про прийняття мір примусового характеру щодо боржника, в звязку з тим що у боржника існує заборгованість по аліментам.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Згідно відповіді ДФС від 29.05.2018 року боржник має відкритті рахунки в установах банків. Тому, 14.06.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, яку направлено для виконання банківським установам.

04.07.2018 року зявився до Кальміуського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області боржник ОСОБА_4 для сплати заборгованості по аліментам.

04.07.2018 року державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості по аліментам №11381248/02 з 29.11.2013 року по 31.05.2018 рік на підставі звітів про здійснення відрахувань бухгалтера ОСОБА_8, яка на 31.05.2018 рік склала 15395,80 грн.

04.07.2018 року боржником було сплачено 15500,00 грн. стягувачу ОСОБА_1 та квитанцію надано до відділу ДВС. Таким чином, заборгованість по аліментам у розмірі 15395,80 грн., яка утворилась на 31.05.2018 рік боржником на користь ОСОБА_1. сплачена у повному обсязі.

Згідно п.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Таким чином, звіт про здійснення відрахувань бухгалтер ПП ОСОБА_8 за період з червня 2018 року по серпень 2018 направить до Кальміуського ВДВС м.Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області після утримання аліментів із заробітної плати боржника за серпень 2018 року.

З 08.07.2017 року вступив силу Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно якого: частину 2 ст.182 Сімейного Кодексу України викладено в такій редакції:

«2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку»;

текст ст. 184викладено в такій редакції: "1. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

2.Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

3.Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку"

Так як, ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а не державною виконавчою службою, державним виконавцем у відповіді від 05.07.2018 року було запропоновано стягувачу ОСОБА_1 звернутись до суду с заявою про утримання аліментів не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

На підставі ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачу ОСОБА_1 як стороні виконавчого провадження у відповіді від 05.07.2017 року було повідомлено про можливість ознайомитися з виконавчим провадженням, зняти копії, зробити виписки. Згідно скарги до суду від 26.07.2018 року з матеріалами виконавчого провадження ОСОБА_1. ознайомлювалась.

Таким чином, скарга про визнання дій державного виконавця Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області неправірними є безпідставною.

ОСОБА_1. до Кальміуського ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області с заявою про видачу копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату не зверталась, розрахунок заборгованості по аліментам станом на 28.11.2013 рік отримувала та не оскаржувала. При ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження могла зробити усі копії та виписки. Заходи примусового характеру до боржника ОСОБА_4 на сьогоднішній день не застосовуються, так як заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_1. станом на 31.05.2018 рік ним сплачена у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене вважала, що державний виконавець не порушив норми чинного законодавства та інтереси сторін у виконавчому провадженні.

В звязку з викладеними обставинами, просила відмовити в задоволенні скарги.

Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні ним правовідносини.

За приписами ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

ОСОБА_1. є одержувачем аліментів за виконавчим листом, тобто, є учасником виконавчого провадження. Згідно з виконавчим листом та матеріалами справи з ОСОБА_4 на її користь на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно до досягнення повноліття дитиною, починаючи з 20.03.2007 року і до повноліття дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 частину 2 статті 182СК України викладено у новій редакції, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Норма закону в новій редакції діє з 08.07.2017.

Вказана редакція статті містить імперативну вказівку, яка передбачає, що аліменти на одну дитину з моменту вступу в дію даної норми не можуть бути меншими, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від розміру аліментів, призначених за рішенням суду чи у частині від доходу, чи у виді твердої грошової суми.

Відтак, не зважаючи, в якому розмірі були призначені аліменти на користь ОСОБА_1. за рішенням суду, з 08.07.2017 їхній розмір не повинен бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Натомість, до цього часу аліменти стягуються в розмірі не менше саме 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, скарга підлягає задоволенню в частині зобовязання державного виконавця провести перерахунок розміру заборгованості з аліментів за період з 08.07.2017 по 26.07.2018 включно з урахуванням змін, внесених до ч.2 ст.182 СК України Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VІІІвід 17.05.2017 року.

Що стосується вимог стягувачки щодо визначення та обчислення розміру заборгованості за аліментами за період з 20.03.2007 року по 26.07.2018 року у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зобовязання надати довідку-розрахунок за період з 20.03.2007 року по 26.07.2018 року заборгованості аліментів із щомісячним нарахуванням та виплатою аліментів відповідно до діючого законодавства; зобовязання надати постанову про накладення арешту на все рухоме і не рухоме майно та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, суд зазначає таке.

Частиною третьою ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Згідно з частиною четвертою цієї ж статті виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачеві і боржнику у разі, зокрема, подання заяви стягувачем або боржником.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.07.2018 року Головним державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко І.А. був виконаний розрахунок (перерахунок) заборгованості аліментів ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, станом на 31.05.2018 року, яка складає 15395,80 гривень.

Оскільки предметом розгляду скарги, поданої у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, є саме законність чи незаконність дій державного виконавця, суд виходить з того, що проведення розрахунків за аліментами є обов'язком державного виконавця, і такий обовязок Андрієнко І.А. виконано.

Отже, як виходить з матеріалів справи, державний виконавець виконав вимоги ч.ч.3, 4ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» та визначив суму заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Вказана норма статті узгоджується з положеннями ч.3 ст. 195 СК України, відповідно до якої розмір заборгованості за аліментами в разі виникнення спору обчислюється судом. Отже, законом передбачено окремий спосіб визначення розміру заборгованості за аліментами в разі незгоди сторін виконавчого провадження із розрахунком державного виконавця.

Проте, скаржник ОСОБА_1. не скористалася вказаним правом та не оспорила розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Крім того, статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

З огляду на положення ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачка ОСОБА_1., як сторона виконавчого провадження, не позбавлена можливості ознайомитися з виконавчим провадженням, зняти копії, зробити виписки.

У звязку з вищевикладеним не підлягають задоволенню вимоги скарги в частині визначення та обчислення розміру заборгованості за аліментами за період з 20.03.2007 року по 26.07.2018 року у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; зобовязання надати довідку-розрахунок за період з 20.03.2007 року по 26.07.2018 року заборгованості аліментів із щомісячним нарахуванням та виплатою аліментів відповідно до діючого законодавства; зобовязання надати постанову про накладення арешту на все рухоме і не рухоме майно та постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Відповідно до ст.. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк, з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи.

Частиною другої зазначеної статті передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

В скарзі та своєму клопотанні ОСОБА_1., посилалась на те, що тільки 11.07.2018 року, після отримання відповіді Кальміуського ВДВС від 05.07.2018 року вона дізналась про порушення своїх прав, а зважаючи на знаходженні на лікарняному з 10.07.2018 року по 20.07.2018 року, вона була позбавлена можливості протягом встановлено строку звернутися до суду для її оскарження, просила поновити строк на оскарження постанови.

Доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1. про поважність пропуску строку для подання скарги, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що клопотання ОСОБА_1. про поновлення строку на оскарження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_1 процесуальний строк для подання скарги до суду.

Скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко Ірини Анатоліївни, заінтересована особа: ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко Ірини Анатоліївни в частині відмови у здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_4 за виконавчим листом №2-1155 від 31.07.2017 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя про стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/6 частини за період з 08.07.2017 року по 26.07.2018 року не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку неправомірними.

Зобовязати головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Андрієнко Ірину Анатоліївну здійснити розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_4 за виконавчим листом №2-1155 від 31.07.2017 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя та надати ОСОБА_1 довідку-розрахунок заборгованості за період з 08.07.2017 року по 26.07.2018 року із розрахунку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У задоволенні решти частини скарги відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя ______________________ С.С. Гноєвой