Справа № 285/4598/17
провадження у справі №2/0285/323/18
18 січня 2018 року м. Новоград-Волинський
Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:
позивача не прибув,
відповідач: не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчатись, -
13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач у справі є його батьком та сплачував аліменти на його утримання до стягнення ним повноліття. Він є студентом Київського політехнічного інституту ім. І. Сікорського. Хоча позивач навчається на денній формі навчання за рахунок бюджету, однак витрачає кошти на проїзд, харчування, купівлю підручників. Проживає в студентському гуртожитку та отримує стипендію в розмірі 1000 грн. Відповідач має постійний регулярний дохід та можливість надати матеріальну допомогу.
Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не прибув. подав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частини, оскільки має на утримання двох неповнолітніх дітей та дружину, яка не працює.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних доказів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 21.01.1998 року ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Згідно довідки № 136 від 21.11.2017 року ОСОБА_1 є студентом інституту енергозбереження та енергоменеджементу КПІ ім.. І. Сікорського денної форми навчання і закінчує університет 30.06.2020 року. ОСОБА_1 проживає в гуртожитку АДРЕСА_1 з 1.09.2017 року (а.с.6).
Відповідно до довідки про доходи від 4.12.2017 року позивач навчається на денній формі за рахунок бюджету та отримує стипендію в розмірі 1000 грн. щомісячно (а.с.7).
Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 11 липня 2003 року.
Останній має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дружина відповідача ОСОБА_3 перебуває на обліку, як безробітна в Новоград-Волинському МЦЗ з 3.10.2017 року.
ОСОБА_2 проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 м. Новоград-Волинський.
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину.
Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач довів суду, що в силу таких обставин як наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та утримання дружини, яка не працює він не має можливості надавити матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , який продовжує навчання в розмірі визначеному в позовній заяві.
Натомість, позивач не надав суду доказів на підтвердження потреби у додатковому матеріальному утриманні з боку відповідача, у зв`язку з продовженням ним навчання. Судом встановлено, що позивач є працездатною та здоровою особою молодого віку (що надає йому можливість мати самостійні заробітки), знаходиться на повному державному утриманні та отримує стипендію.
За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню і визначає аліменти в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, що буде відповідати як інтересам дитини, зокрема, для задоволення її мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів.
Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати в іншій частині компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживаючого АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (проживаючого АДРЕСА_3 ), аліменти на навчання в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 13 грудня 2017 року і до закінчення навчання - 30 червня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Судові витрати в іншій частині компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Т.Б. Сташків