Справа № 462/3465/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/6677/17 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Струс Л.Б., Цяцяка Р.П.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянта (боржника) - ОСОБА_2,

стягувача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року про відмову у прийнятті заяви у справі за заявою ОСОБА_2 про скасування судового наказу,-

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 04 вересня 2017 року по справі №462/3465/17 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше по 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття та стягнення судового збору.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Дану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив боржник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі, зазначає, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції аргументував п. 7 ст. 105 ЦПК України, яким передбачено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 96 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Вважає, що судовий наказ, можливо скасувати, відповідають нормам ст.ст. 105,105-1 і 106 ЦПК України. Крім того суд допустив помилку в наказі, суд вирішив стягувати з нього аліменти на утримання ОСОБА_5, однак від шлюбу з ОСОБА_3 в них є спільна донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка не тільки зареєстрована, але і проживає разом зі ним. Також апелянт, зазначає що його донька, ОСОБА_5 проживає разом зі ним в одній квартирі на повному матеріальному забезпеченні за його кошти, відповідно відсутні будь які правові підстави на стягнення з нього аліментів для утримання ОСОБА_5. Крім того, судом не було надано йому копії актів про проживання ОСОБА_5 з своєю матір'ю. Цих актів немає і в матеріалах справи, а відтак просить суд скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта (боржника) - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги та пояснення стягувача ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обставини справи, законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини від всіх видів доходів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1).

04 вересня 2017 року Залізничним районним судом м. Львова видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 /ідентифікаційний код згідно довідки наданої від Державної фіскальної служби фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати/ аліменти на користь ОСОБА_3 / ідентифікаційний код згідно довідки наданої від Державної фіскальної служби фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати / на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше по 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи від дня пред'явлення заяви і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з боржника на користь стягувача 640 грн. 00 коп. судового збору (а.с. 16).

Боржником ОСОБА_2 06 жовтня 2017 року подано заяву про скасування судового наказу від 04 вересня 2017 року.

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що у боржника за судовим наказом про стягнення аліментів відсутнє право на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в заяві про скасування судового наказу, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Разом з тим апелянту ОСОБА_2 слід роз'яснити, що помилку у прізвищі, ім`ї чи по батькові можна виправити відповідно до ст. 173 ЦПК України виправлення помилки в судовому наказі, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, відстрочення чи розстрочення його виконання . Суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.ст. 374, 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає, що підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої висновків оскаржуваної ухвали не спростовують, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 січня 2018 року.

Головуючий : О.М. Ванівський

Судді: Л.Б. Струс

Р.П. Цяцяк