Справа № 473/4021/17
РІШЕННЯ

іменем України

"18" січня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2017 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 27 992 грн. 16 коп.

В обґрунтування вимог позивач вказував, що 16.01.2013 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 002-14557-160113, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 25 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 4 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом.

Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 06.10.2017 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вказаному розмірі.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього заборгованості за кредитом, але з врахуванням тих сум, що були сплачені ним добровільно, в тому числі й після звернення Банку до суду з обумовленим позовом. Також просив вирішити питання про розстрочення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Зокрема, судом встановлено, що 16.01.2013 року позивач уклав у письмовій формі з ОСОБА_1 договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки за №002-14557-160113, в якому сторони узгодили всі його умови.

З договору та інших письмових доказів, що містяться в матеріалах справи вбачається те, що Банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію та на день укладення договору встановив на її рахунку ліміт кредитної лінії в розмірі 25 000 грн. 00 коп., з можливістю зміни кредитного ліміту, а останній отримав право на використання коштів в межах ліміту та зобов'язався вчасно частинами (по 2 %, від суми кредиту щомісячно) повертати отримані в кредит кошти, а також щомісячно вносити плату за користування кредитом (проценти) в розмірі 4 % на місяць, комісію, в розмірі, передбачену банківськими тарифами, а в разі порушення умов договору - сплачувати неустойку (штраф) в розмірі 0,01 % від суми непогашеної частки обов'язкового мінімального платежу, але не менше 75 грн.00 коп. за кожен факт порушення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен в повному обсязі (в тому числі достроково) повернути отримані кошти, сплатити іншу заборгованість, неустойку, відшкодувати позикодавцю збитки.

Так, як вбачається з матеріалів справи, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту.

В зв'язку з цим станом на 17.01.2018 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 23 992 грн. 16 коп.

Крім того, Банком нарахована неустойка в розмірі 1 125 грн. 00 коп. Проте позивачем вимога про стягнення обумовлених штрафних санкцій заявлена не була.

Зазначений розрахунок заборгованості за кредитом відповідач не оспорював.

Таким чином, в силу положень ст.ст.526,530,1049,1054 ЦК України, в межах заявлених позовних вимог, з відповідача на користь Банку належить до стягнення заборгованість за кредитом у розмірі 23 992 грн. 16 коп., який є обґрунтованим та підтвердженим.

Відповідно до ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може розстрочити його виконання, про що зазначає в рішенні.

Підставою для цього є наявність обставин, що утруднюють виконання рішення суду (хвороба боржника чи його членів сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо і т.п.), тобто об'єктивні, незалежні від волі осіб обставини, які за своєю суттю надзвичайно ускладнюють виконання рішення суду органу, що здійснює таке виконання або роблять його неможливим взагалі.

Проте, зазначених обставин в судовому засіданні встановлено та доведено належними доказами не було, а тому суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення суду.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (86%), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 376 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 141, 259, 263 265, 267, 272, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020, заборгованість за кредитним договором № 002-14557-160113 від 16.01.2013, що утворилася станом на 17.01.2018 року в розмірі 23 992 (двадцять три тисячі дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 16 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, який зареєстрований та проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020, судові витрати в розмірі 1 376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан