29.10.2018 року Провадження №2/425/663/18
Справа №425/2791/18
місто Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі:
головуючого судді - Романовського Є.О.,
за участю секретаря Чикунової Ю.С.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рубіжному Луганської області цивільну справу за позовом Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісне - 48», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідачу, як старшому уповноваженому Рубіжанського ВП ГУНП в Луганські області 08.09.2017 року отримав ордер № 13 на службове житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в якому і зареєструвався, однак так і не вселився, оплату за комунальні послуги не здійснює, у вказаній квартирі не проживає понад шість місяців. Квартира знаходиться в комунальній власності та може бути надана іншим громадянам, які потребують поліпшення житлових умов, проте здійснити розподіл цього жилого приміщення є неможливим, оскільки в ньому залишається зареєстрований відповідач, місце перебування якого на теперішній час не відоме.
У звязку з дефіцитом житлових приміщень, позивач просить суд визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, а також стягнути з нього судовий збір у розмірі 1762,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
В судове засіданні відповідач не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутність від відповідача не надходило. Інших відомостей про місце перебування чи місце роботи відповідача у суду немає.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, не зявився, причини неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення.
05.10.2018 року згідно ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що в будинку № 48 по вул. Володимирській в м. Рубіжному Луганської області створено Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісне - 48» , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.8-9).
ОСОБА_1 08.09.2017 року отримав ордер № 13 на службову квартиру № 53, розташовану за адресою: Луганська область, м. Рубіжне, вул. Володимирська, 48 як старший оперуповноважений Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області, де і зареєструвався, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.09.2017 року за № 512, інформацією загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області від 23.08.2018 року № 690 та від
24.09.2018 року № 838 (а.с.6, 7, 12, 21).
Відповідно до довідки про сплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1, борг станом
01.08.2018 року становить 1101,56 грн. (а.с.13-18).
Актом обстеження на предмет проживання наймача від 23.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що
ОСОБА_1 у вказаній квартирі не взагалі проживав, оскільки не заселився, особистих рахунків для сплати комунальних слуг не відкривав (а.с.31).
Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадян, які у з звязку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу нього .
Згідно ч. 1 ст.122 ЖК України, на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської ради, районної в місті Ради видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач перебував в трудових відносинах з Рубіжанським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області і в звязку з цими трудовими відносинами рішенням виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.09.2017 року за № 512 йому було надано вищевказану службову квартиру.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЖК України до користування службовим жилим приміщенням застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73-76, 79-83, 85,90, частиною шостою ст.101,
ст. ст. 103-106 цього Кодексу.
Відповідно до п. 28 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від
04 лютого 1988 року № 37, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї службове жиле приміщення зберігається за ними у випадках і в строки, вказані в ст. 71 ЖК України.
Стаття 71 Житлового кодексу України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України №2 від 10.03.1989 року, № 13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року, розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; виселення; визнання особи безвісно відсутньою; оголошення фізичної особи померлою.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких, пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Матеріалами справи підтверджено, що квартира № 53 в будинку № 48 по
вул. Володимирській в м. Рубіжному Луганської області знаходиться в комунальній власності, а відповідач є наймачем вказаної квартири та більше шести місяців за вказаною адресою не проживає, комунальні послуги не сплачує.
Після встановлення зазначених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Луганська область, м. Рубіжне,
АДРЕСА_2, підлягають задоволенню.
На підставі ч. 1 ст. 141 та п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі
1 762, 00 грн. у звязку з їх документальним підтвердженням (а.с.1).
Керуючись ст. ст. 12-13, 76-81, 263-265, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позовні вимоги Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Лісне - 48», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Стягнути зі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії ЕН 484975, виданий 06.04.2006 року Рубіжанським МВ УМВС України в Луганській області) на користь Рубіжанської міської ради Луганської області (юридична адреса: Луганська область, м. Рубіжне, пл. Володимирська, 2, ідентифікаційний код 26023286) судовий збір у розмірі 1762 (тисячу сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, позивач не подав апеляційної скарги, а відповідач не подав письмової заяви про перегляд заочного рішення. У випадку подання позивачем апеляційної скарги, заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У випадку подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, якщо його не скасовано, воно набирає законної сили у випадку подання відповідачем апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Рубіжанського міського суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Повний текст рішення складено 02 листопада 2018 року.
Суддя Є.О. Романовський