Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4500/16-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 43 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Миніч Т.І., Коломієць О.С.,

секретаря Кучерявого О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за №296/4500/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання такими, що втратили право на користування житлом, за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_4 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року, ухвалене суддею Колупаєвим В.В. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі. В обґрунтування позову вказував, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартири проживає він та його дружина ОСОБА_4 ОСОБА_3 у його відсутність змінив вхідні двері до квартири та не впускає до квартири його та дружину. Будь-якого судового рішення про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру або визнання його та дружини такими, що втратили право користування спірною квартирою та виселення з квартири, немає. Враховуючи вищевикладене, просив зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні ним квартирою АДРЕСА_1, шляхом вселення його та дружину ОСОБА_4 до даної квартири та передачі ключів від квартири. Під час розгляду справи було залучено для участі в справі третю особу - ОСОБА_4

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила прийняти її позов до розгляду разом з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі; зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні нею квартирою АДРЕСА_1, шляхом вселення її та чоловіка ОСОБА_1 до даної квартири та передачі ключів від квартири; зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди їй у користуванні спірною квартирою. Вказувала, що вона має право користуватися спірною квартирою, однак ОСОБА_3 не впускає її та чоловіка до квартири.

09.08.2016 року представником ОСОБА_3 - ОСОБА_5 було подане клопотання про об'єднання в одне провадження цивільну справу №296/4500/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою із цивільною справою №296/4449/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, ОСОБА_3 мотивував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2, яку придбав на електронних торгах, однак ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не бажають добровільно зніматися з місця реєстрації за вказаною адресою, чим порушують його права як власника майна, перешкоджають у користуванні цим майном.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 09 серпня 2016 року об'єднано в одне провадження цивільну справу №296/4500/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житлом та цивільну справу №296/4449/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишено без задоволення за безпідставністю. Позов ОСОБА_3 задоволено. Визнано ОСОБА_1, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 по 260 грн. 50 коп. судового збору.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги, а у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_3 на електронних торгах у березні 2015 року, яка раніше належала ОСОБА_1, та зареєстрував право власності на неї, що підтверджується копією витягу з Реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_4 мають зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він разом з дружиною проживають у спірній квартирі, в них обох є ключі від вхідних дверей квартири.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають у спірній квартирі, мають ключі від вхідних дверей квартири, а тому апеляційний суд вважає, що їх право користування житлом відповідачем ОСОБА_3 не порушене і відсутні підстави для задоволення їхніх позовів.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших підстав.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 просив визнати ОСОБА_1, ОСОБА_4 на підставі ст.ст.391,405 ЦК України такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, власником якої він є.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Нормою ч. 1 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

У ч. 2 ст. 405 ЦК України зазначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не перебували та не перебувають у родинних відносинах з новим власником ОСОБА_3

Оскільки ОСОБА_3 вимог про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_4 не заявляв, а вказані правові норми ст.405 ЦК України до вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, до не членів сім'ї не застосовуються, а тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Крім того, ст.391 ЦК України, на яку посилався ОСОБА_3, не є самостійною підставою для визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 29 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення та зобов'язання надати ключі відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом визнання такими, що втратили право на користування житлом відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 19 січня 2018 року.

Головуючий

Судді