АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/256/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53 Токова С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області у складі: Гончар Н.І., Пономаренка В.В., Ювшина В.І.

секретар Торопенко Н.М.

позивача ОСОБА_5

представника позивача ОСОБА_6

представника відповідача Чорний К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року, ухваленого під головуванням судді Токової С.Є., у справі за позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, повний текст рішення виготовлено 20.11.2017 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року його поновлено на посаді начальника енергоінспекції Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 52160,40 грн.

16.09.2016 року наказом директора Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» за номером 76/п позивача було поновлено на роботі відповідно до рішення суду. Цього ж дня, йому виплатили середньомісячну заробітну плату за один місяць в сумі 6275,25 грн.

ОСОБА_5 стверджує, що відповідно до вищевказаного рішення сума середньомісячного заробітку за один місяць повинна була виплачена негайно, тобто 15.09.2016 року, але відповідач прострочив виплату і виплатив кошти лише 02.02.2017 року.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 35932,72 грн.

Рішенням Соснівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 28 688,22 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ подали апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_5 поновлено на посаді начальника енергоінспекції Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 52160,40 грн.

16.09.2016 року наказом директора Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» позивача було поновлено на роботі відповідно до рішення апеляційного суду. Цього ж дня, йому виплатили середньомісячну заробітну плату за один місяць в сумі 6275,25 грн., решту середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відповідно до наказу директора Черкаського міського РЕМ проводилось в розмірі 500 гривень щомісячно до дня повного його погашення.

За заявою ОСОБА_5 Соснівським районним судом було видано виконавчий лист про стягнення з Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» 52160,40 гривни відповідно до рішення суду про поновлення на роботі. 25.01.2017 року за даним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження та направлено адміністрації Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» для добровільного виконання.

Наказом директора Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» від 25.01.2017 року вирішено виплатити середньомісячний заробіток за робочий день 15.09.2016 року, який не було враховано. Кошти за цей відпрацьований день в сумі 399,89 грн. було отримано 02.02.2017 року. Цього дня відповідач, повністю розрахувався з ОСОБА_5 по заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу.

ОСОБА_5 з 16.09.2016 року по 01.03.2017 року працював у Черкаському міському РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» і за свою роботу отримував заробітну плату, та просить суд стягнути середній заробіток за час затримки проведення розрахунку за рішенням суду за період з 16.09.2016 року по 02.02.2017 року по підставах ст. ст. 116-117 КЗпП України..

Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Колегія суддів виходить із того, що питання передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго» вже вирішено рішенням апеляційного суду Черкаської області від 14 вересня 2016 року, яким ухвалено стягнути на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу, тому підстав для повторного застосування такої відповідальності до відповідача немає. Крім того, статтею 117 КЗпП України не передбачена відповідальність у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати після ухвалення рішення суду, яким вже вирішено питання такої відповідальності. За невиконання судового рішення у трудових спорах відповідальність установлена Законом України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження", а не трудовим законодавством. Крім того, ОСОБА_5 в період за який він просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку працював у відповідача і отримував заробітну плату за виконані роботу. Стягнення подвійної заробітної плати за один і той самий період чинним законодавством не передбачено.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в порушення норм матеріального права прийшов до неправильного висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, оскільки 16.09.2016 року по 02.02.2017 року включно позивач працював та отримував заробітну плату у відповідача, а тому слід зазначити, що норми ст. 117 КЗпП України стосуються лише звільнених працівників.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою відмовити ОСОБА_5 в позові до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року задовольнити, а рішення Соснівського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2017 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» Черкаський міський РЕМ про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Н.І. Гончар

В.В. Пономаренко

В.І. Ювшин

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2018 року.