РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Лазарчук Г.В.

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - адвоката Чорнобривого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду з позовом про визнання заповіту недійсним, оскільки були підстави вважати, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі згідно ч. 2 ст. 1257 ЦК України, через те, що заповідач страждала на захворювання очей, погано бачила, перенесла операцію на оці, заповіт не був прочитаний вголос та посвідчувався без участі свідків, відповідно до ч. 2,3 ст. 1248 ЦК України.

В подальшому, в квітні 2017 року позивач змінив предмет позову з тих підстав, що вказаний заповіт не відповідає вимогам закону, оскільки при його складанні та посвідченні посадовими особами Клеванської сільської ради Рівненського району Рівненської області, а саме діловода ОСОБА_5, допущено порушення як щодо власної компетенції при посвідченні заповітів, так і щодо встановленої форми, змісту заповіту та посвідчувального напису.

Згідно з ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Порядок посвідчення заповітів посадовими особами органів місцевого

самоврядування, крім норм ЦК України та Закону України «Про нотаріат», регулюється Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 року N 3306/5 та Порядком посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 1994 р. № 419 у редакції постанови Кабінету Міністрів Українивід 6 липня 2006 р. № 940.

Нотаріальне посвідчення заповітів та доручень, засвідчення вірності копій документів і виписок з них, справжності підпису на документах здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів, як це передбачено п.18 Порядку.

Разом з тим, оспорюваний заповіт посвідчено не посадовою особою, а виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, як це вбачається із посвідчувального напису, розміщеного на звороті заповіту.

Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про нотаріат», в редакції яка діяла на 21.04.2011 року існують обмеження.

Крім того посвідчувальний напис на заповіті зроблений секретарем Клеванської сільської ради Рівненського району Рівненської області не відповідає формі та змісту вищезазначеного посвідчувального напису: не зазначено (відсутнє) ім'я та ініціали особи, якою був записаний заповіт.

Крім того, на запит адвоката з приводу того, ким саме був посвідчений заповіт надійшла відповідь про те, що зазначений вище заповіт був посвідчений діловодом селищної ради ОСОБА_5, на яку відповідно до розпорядження селищного голови від 09 серпня 2011 року було покладено виконання обов'язків секретаря селищної ради ОСОБА_6, на період її відпустки з 22 серпня 2011 року по 06 жовтня 2011 року. Однак, до обов'язків секретаря селищної ради відповідно до закону обов'язок здійснення нотаріальних дій не входить. Здійснення нотаріальних дій у Клеванській сільській раді Рівненського району на ОСОБА_6 було покладено окремим рішенням виконавчого комітету селищної ради. Таким чином, покладення обов'язків по вчиненню нотаріальних дій на іншу особу під час відпустки секретаря ОСОБА_6 повинно бути здійснено також окремим рішенням виконавчого комітету селищної ради.

Розпорядження селищного голови є актом, що у відповідності до ст.42 ч.4 п.20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одноосібно видається селищним головою. Разом з тим, як це вбачається зі змісту ст.1251 ЦК України та п.2 Інструкції повноваження по вчиненню нотаріальних дій повинні покладатись на посадову особу органу місцевого самоврядування спеціальним актом - рішенням виконавчого комітету селищної ради.

Після отримання копії рішення про затвердження чисельності апарату селищної ради на 2011 рік від 12 січня 2011 року з'ясувалось, що діловод не є посадовою особою.

Таким чином, навіть покладення обов'язків по здійсненню нотаріальних дій розпорядженням селищного голови Клеванської сільської ради на діловода ОСОБА_5 с незаконним.

Як вбачається з п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», у разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

У відповідності до п.14 цієї ж Постанови, судам необхідно враховувати, що не допускається визнання дійсним заповіту, який є нікчемним у зв'язку з порушенням вимог щодо його форми та порядку посвідчення. У цьому разі судам слід застосовувати статтю 1257 ПК України, оскільки норми глави 85 ЦК не передбачають можливості визнання заповіту дійсним.

Таким чином, заповіт ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, складений 22 вересня 2011 року, посвідчено з порушенням встановленого законом порядку, не уповноваженим на це органом, а саме особою селищної ради за відсутності у неї належних повноважень на вчинення нотаріальних дій, а посвідчувальний напис на заповіті не відповідає вимогам додатку №6 Інструкції.

Просив визнати заповіт ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, складений 22 вересня 2011 року - нікчемним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, представник позивача за договором про надання юридичних послуг - адвокат Лазарчук Г.В. підтримали позов в межах його доводів та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, представник відповідача за договором про надання правової допомоги - адвокат Чорнобривий О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні. Вважають, що волевиявлення заповідача було добровільним та оформлене відповідно до вимог чинного законодавства.

За клопотанням представника відповідача - адвоката Чорнобривого О.В. в судовому засіданні допитані як свідки: ОСОБА_5, ОСОБА_6

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_7, про що 07.06.2016р. складено відповідний актовий запис № 50, зареєстрований виконкомом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області.

Після її смерті відкрилася спадщина .

Так, судом встановлено, що 22.09.2011р. об 11-00 год. Виконкомом Клеванської селищної ради було посвідчено заповіт ОСОБА_7 згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що їй належатиме на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла сину ОСОБА_3. Заповіт власнорічно підписано ОСОБА_7 Містить запис, що заповіт нотаріально посвідчений виконкомом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, оплачений державним митом, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій Клеванської селищної ради за № 387. Заповіт містить підпис секретаря Клеванської селищної ради ОСОБА_6, виконаний особою, яка виконувала обов'язки секретаря, на що вказує коса лінія перед зазначенням посади.

Крім того, судом встановлено:

За розпорядженням селищного голови Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області від 22.12.2010р. №155 обов'язки вчинення нотаріальних дій покладено на секретаря Клеванської селищної ради ОСОБА_6, обраної на цю посаду рішенням Клеванської селищної ради № 2 від 29.11.2010р. В подальшому, рішенням Клеванської селищної ради № 2 від 13.11.2015р. ОСОБА_6 була обрана секретарем Клеванської селищної ради, та за розпорядженням селищного голови № 136 від 14.12.2015р., на неї було покладено обов'язки вчинення нотаріальних дій у зв'язку з відсутністю на території Клеванської селищної ради державного нотаріуса та необхідністю вчинення нотаріальних дій , згідно ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

З оглянутого судом розпорядження селищного голови № 34-К від 09.08.2011р. вбачається, що виконання обов'язків секретаря селищної ради ОСОБА_6, на період відпустки з 22.08.2011 року по 06.10.2011р. включно, було покладено на діловода селищної ради ОСОБА_5, з виплатою різниці в посадових окладах.

Рішенням Клеванської селищної ради № 38 від 12.01.2011р. затверджено чисельність апарату селищної ради на 2011 рік, де посада діловода входить до апарату селищної ради.

До алфавітної книги обліку заповітів Клеванської селищної ради, розпочатої 13.01.2004р., внесено запис про посвідчення заповіту ОСОБА_7

Тобто, на момент вчинення оспорюваної нотаріальної дії, посадовою особою, яка мала право на посвідчення нотаріальних дій, була ОСОБА_6, обов'язки якої на період відпустки виконувала ОСОБА_5 згідно розпорядження селищного голови, яке ніким на оспорене, та не скасоване, нотаріальна дія по посвідченню заповіту зареєстрована у належний спосіб.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що після обрання її секретарем на неї було покладено обов'язки по вчиненню нотаріальних дій за розпорядженням селищного голови. На період відпустки зазначені обов'язки покладалися на діловода. Крім вчинення нотаріальних дій має обов'язки по реєстрації актів цивільного стану, які також на період її відпустки виконувала діловод за розпорядженням селищного голови. Зауважень щодо зазначеного порядку покладення обов'язків не було.

Свідок ОСОБА_5, яка працює діловодом в Клеванській селищній раді, суду показала, що більше 10 років на період відпустки на неї покладаються обов'язки секретаря селищної ради, щодо вчинення нотаріальних дій. Підтвердила, що посвідчувала заповіт ОСОБА_7, яка особисто приїжджала до селищної ради. Посвідчений нею заповіт було внесено до Єдиного реєстру заповітів , ніяких зауважень щодо нього ні у кого не виникало.

Згідно з ч.2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оглянутий судом в судовому засіданні диск CD-RW, де озвучено волевиявлення померлої щодо майна, належного їй на праві власності, в разі смерті, суд до уваги не приймає, та визнає його як неналежний доказ, оскільки предмет позову було змінено, а тому такий доказ виходить за межі позову, чим порушується принцип диспозитивності. Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст. 1252 ЦК ч. 8 до заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами, застосовуються положення статті 1247 цього Кодексу. Згідно ч. 9 заповіти, посвідчені посадовими, службовими особами, визначеними у частинах першій- шостій цієї статті, прирівнюються до заповітів, посвідчених нотаріусами.

Ст 1247 ЦК України передбачені загальні вимоги до форми заповіту згідно яких: 1. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. 2. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. 3. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. 4. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Посадовими (службовими) особами вважаються особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що при вчиненні нотаріальної дії з посвідчення заповіту Клеванська селищна рада діяла як суб'єкт владних повноважень та зобов'язана була діяти в межах законодавства. Тому ОСОБА_7, звертаючись до Клеванської селищної ради з приводу посвідчення заповіту, мала обґрунтовані очікування щодо дотримання суб'єктом владних повноважень при виконанні покладених на неї обов'язків вимог Конституції України. Заповідач була впевнена в правильності вчинення нотаріальної дії щодо нотаріального посвідчення її волевиявлення щодо майна на випадок смерті. Протягом періоду часу з 2011р. , з моменту посвідчення заповіту, та до моменту смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2, іншого заповіту не складала. Отже, сумнівів у правильності свого вибору, та у дотриманні відповідного порядку органом, який посвідчив заповіт, у заповідачки ОСОБА_7 не виникло. Особа, яка складала заповіт, ОСОБА_7, мала повну цивільну дієздатність, та мала на це право, її волевиявлення було вільним та відповідало її волі. Особа, яка посвідчила заповіт перебувала на посаді в державному органі, та виконувала функції щодо посвідчення заповітів в силу розпорядження селищного голови . Заповіт складений письмово, підписаний заповідачкою, містить дату та час його складання, зареєстрований в книзі для записів нотаріальних дій, та внесений до Реєстру заповітів.

Достовірних та належних доказів на спростування зазначеного, судом не встановлено. За наведених обставин суд прийшов до висновку, що правових підстав для визнання заповіту нікчемним немає, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Позивач:ОСОБА_1, проживає: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1, виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області.

Відповідач: ОСОБА_3, проживає: АДРЕСА_2, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 27.11.1997р. Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області.

Суддя: О.В.Панас