Справа № 311/2811/17
Провадження № 2/311/51/2018
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
15 січня 2018 року м. Василівка
Василівський районний суд Запорізької області у складі:
Головуючого судді: Сидоренко Ю.В.,
при секретарі: Терещенко М.О.,
Згідно листа № 207/01-11 від 01 червня 2009 року колишнього директора ЗРУ Держмолодьжитла ОСОБА_5 начальнику Дніпрорудненського МВМ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_6 вказано, що ЗРУ Держмолодьжитла неодноразово намагалось зв'язатися з ОСОБА_2, направлялися вимоги негайно погасити борг за кредитом, зверталися на місце роботи, але як стало відомо, він звільнився з місця основної роботи, за цією адресою не мешкає, та до цього часу продовжує ухилятись від погашення державного кредиту та спілкування з працівниками управління.
Згідно п. 4.2.5. Договору Позичальник зобов'язаний у місячний строк з моменту виникнення змін у статусі та складі сім'ї (народження, смерть, одруження, розлучення, зміна місця роботи, чи реєстрації тощо) подавати Кредитору відомості про такі зміни, а також про зміну місця свого постійного проживання.
26 лютого 2010 року між ЗРУ Держмолодьжитла та громадянином України ОСОБА_3 укладено Договір поруки, за яким згідно п.1.1. Поручитель зобов'язується відповідати за порушення виконання ОСОБА_2 зобов'язань перед Кредитором.
Станом на 31.08.2017 року у позичальника ОСОБА_2 мається заборгованість у розмірі 17 330, 66 грн., яка складається з основного боргу за кредитом в сумі 13 884, 00 грн. та пені в розмірі 3 446,66 грн.
Ухвалою Василівського районного суду від 24.11.2017 року відкрито провадження у даній справі.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву представника позивача ОСОБА_9, в якій просять розглянути цивільну справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі за підставами .викладеними у позовній заяві. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечують (а.с.89, 102-103).
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим їх місцем проживання, що підтверджується розписками, поштовими конвертами з рекомендованими повідомленнями (а.с.80,82,84,85,96,97), проте жодних документів відповідачами на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відгуку та заперечень на позов, суду не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.
Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Відповідно п.4.3.2. кредитного договору, Фонд (кредитор) має право вимагати від Позичальника сплати заборгованості за Договором, нарахованих за користування Кредитом відсотків, пені у разі її нарахування та завданих внаслідок порушення умов Договору збитків.
Відповідно до п.5.2.3. Договору у разі прострочення щоквартального платежу Фонд має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася.
Згідно п.5.2.1. Договору у кожному випадку несплати або часткової несплати визначеного Розрахунком погашення кредиту (Додаток № 2 до Договору, який є його невід'ємною частиною) щоквартального платежу до останнього дня звітного кварталу у період будівництва (реконструкції) житла до укладення договору про іпотеку житла, Позичальник сплачує на рахунок Фонду пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка нараховується від суми несвоєчасно здійсненого платежу.
Як вбачається з п.2.3 договору поруки № б/н від 26 жовтня 2010 року у разі порушення Позичальником обовязків за Кредитним договором, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату основного боргу, відсотків за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків. При цьому, Поручитель та Позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Проте, на письмові вимоги, претензію щодо виниклої заборгованості Позичальник належним чином не відреагував, заборгованість до теперішнього часу не погасив.
В ході судового розгляду справи відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечень проти позову не надали, будь-яких доказів, які б спростували доводи позивача, відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, суду не подано та в суді не доведено, нарахованої позивачем суми боргу не оспорено.
Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.525 ЦК України забороняється одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов.
Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно ст.612 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково стала після прострочення.
Відповідно до ст.625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором боржником за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Стаття 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов»язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Крім того, відповідно до приписів ст.541-543 ЦК України при солідарній відповідальності боржників (солідарних боржників) кредитор вправі вимагати виконання обов'язків частково або в повному обсязі, як від всіх боржників разом, так і від кожного боржника окремо. Солідарні боржники залишаються відповідальними доти, доки їх обов'язок не буде виконаний в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Тому, заявлені ОСОБА_1 регіональним управлінням Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» позовні вимоги в частині стягнення в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 судових витрат у вигляді судового збору, суд вважає необхідним, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, задовольнити частково та стягнути з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 понесені позивачем та документально ним підтверджені витрати з оплати судового збору в загальній сумі 1600 грн. (а.с.6) не в солідарному, а в дольовому порядку - у рівних частках - по 800,00 гривень з кожного відповідача, тому саме в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Керуючись ст.ст.509,526,527,530,623,638,1048,1050,1054 ЦК України, ст.ст.9, 12, 13,76, 81,133,141, 259, ст.ст.263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_11