Провадження № 2-о/127/603/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту смерті особи в певний час,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду за участю заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про встановлення факту смерті особи в певний час.

Заява мотивована тим, що 07.07.1961 року заявник народилась в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області. Згідно з актовим записом про народження №33 від 31.07.1961 року у Костянтинівській сільській раді Липовецького району, Вінницької області, батьками заявника є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

20.11.1984 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище «Мрих» на прізвище чоловіка «Усова», актовий запис №2551.

Батько заявника ОСОБА_2 народився 26.08.1927 року в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області і прожив в цьому шлюбі все життя разом з ОСОБА_3 матірю позивача.

09.07.1980 року ОСОБА_2 помер за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Його похованням займалась дружина. Як відомо заявнику батько після смерті був направлений в м. Вінницю на судово-медичну експертизу і мати повезла його туди. Отримавши висновок СМЕ, мати з іншими родичами здійснила поховання чоловіка на сільському кладовищі в с. Костянтинівка, але для реєстрації смерті в сільську раду ніхто не звертався.

Нещодавно померла тітка заявника сестра батька і ОСОБА_1 як найближча родичка отримала право на спадкування. Для оформлення права на спадщину виникла необхідність в наданні свідоцтва про смерть батька брата померлої. Саме так заявник і виявила, що свідоцтво про смерть батька відсутнє, взагалі не видавалось і реєстрація його смерті не була проведена.

ОСОБА_1 звернулась у Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з метою отримати свідоцтво про смерть батька, проте їй було відмовлено та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті батька в певний час для подальшої реєстрації його смерті в органах РАЦС.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про встановлення факту смерті особи в певний час підтримала з підстав, зазначених в заяві про встановлення факту.

Представник заінтересованої особи Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не зявилась, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника. В заяві зазначила, що не заперечує проти вирішення питання на розсуд суду.

Допитані в судовому засіданні свідки дали наступні показання.

Свідок ОСОБА_5 дала показання про те, що вона є родичкою заявника, а саме чоловік свідка є дядьком ОСОБА_1 Свідок мешкає в с. Костянтинівка. ОСОБА_2 помер 09.07.1980 року в с. Костянтинівка, свідок була на похованні, він похований на сільському цвинтарі.

Свідок ОСОБА_6 дала показання суду про те, що мешкає в с. Костянтинівка Липовецького району, Вінницької області, по сусідству з ОСОБА_2 Свідок пам»ятає, коли помер ОСОБА_2, це було 09.07.1980 року, вона на той час працювала в селі фельдшером, була на його похованні, похований він на сільському цвинтарі.

Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, врахувавши думку заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

07.07.1961 року заявник народилась в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області. Згідно з актовим записом про народження №33 від 31.07.1961 року у Костянтинівській сільській раді. Липовецького району, Вінницької області, батьками заявника є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

20.11.1984 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище «Мрих» на прізвище чоловіка «Усова», актовий запис №2551.

Батько заявника ОСОБА_2 народився 26.08.1927 року в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області і прожив в цьому шлюбі все життя разом з ОСОБА_3 матірю позивача.

09.07.1980 року ОСОБА_2 помер за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1. Його похованням займалась дружина. Як відомо заявнику батько після смерті був направлений в м. Вінницю на судово-медичну експертизу. Отримавши висновок СМЕ, мати з іншими родичами здійснила поховання чоловіка на сільському кладовищі в с. Костянтинівка, але для реєстрації смерті в сільську раду ніхто не звертався.

Нещодавно померла тітка заявника сестра батька і ОСОБА_1 як найближча родичка отримала право на спадкування. Для оформлення права на спадщину виникла необхідність в наданні свідоцтва про смерть батька брата померлої. Саме так, заявник і виявила, що свідоцтво про смерть батька відсутнє, взагалі не видавалось і реєстрація його смерті не була проведена.

ОСОБА_1 звернулась у Вінницький міський відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області з метою отримати свідоцтво про смерть батька, проте їй було відмовлено та запропоновано звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті батька в певний час для подальшої реєстрації його смерті в органах РАЦС (лист від 13.09.2018р. №6808-16.3-126).

Факт смерті ОСОБА_7, 09.07.1980 року в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області, підтверджується:

-актом обстеження Костянтинівської сільської ради від 30.08.2018 року;

-випискою з погосподарської книги №4 по Костянтинівській сільській раді на 1980-1982 року (особовий рахунок 296);

-довідкою Костянтинівської сільської ради від 23.08.2018 року за №418.

Враховуючи роз»яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявником документів про відмову в реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи,а є лише підставою для їх одержання.

Зважаючи на те, що заявник не може у встановленому законом порядку зареєструвати факт смерті батька та отримала письмову відмову органів ДРАЦС, з метою захисту своїх законних прав та інтересів вирішила звернутись до суду з заявою про встановлення смерті, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті батька надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, від якого залежить її право на спадкування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4, 76-81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Липовецького (на той час Турбівського) району, Вінницької області, який був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, домогосподарство особовий рахунок 296, помер 09.07.1980 року в с. Костянтинівка, Липовецького району, Вінницької області, у віці 52 роки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 02.11.2018 р.

Суддя