ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

Справа № 638/18605/17

Провадження № 22-ц/818/1350/18

31 жовтня 2018 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 липня 2018 року (суддя Шестак О.І.)

по справі за заявою ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та заборони вчиняти певні дії, -

встановив:

09.07.2018 представник ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно і заборони вчиняти певні дії, в якій просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №99, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Деревянка, 3-а; заборонити будь-яким особам в будь-який спосіб вчиняти дії щодо розпорядження зазначеною квартирою.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 липня2018 року вказана заява була повернута ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи; порушенням норм процесуального права. Зазначає, що підстави для повернення заяви відсутні.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що її подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: заявник не зазначив свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення чи їх відсутність; надані матеріали не містять відомостей про звернення заявника до суду з зазначеним позовом; не вбачається, чи відкрито судом провадження по указаній цивільній справі, чи ні; відсутні відомості про те, на якій стадії розгляду знаходиться вказана справа; також не зазначені відомості про вартість майна, яке заявник просить арештувати, що позбавляє суд можливості визначити достатність заходів по забезпеченню позову.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Після відкриття провадження у справі заява про забезпечення позову подається до суду, у провадженні якого перебуває справа ( п. 3 ч. 1 ст. 152 ЦПК України ).

Заява про забезпечення позову, подана представником ОСОБА_1 містить дані про те, що справа вже перебуває в провадженні суду, зазначене майно, у відношенні якого пропонується вжити заходи забезпечення позову та інші необхідні для її розгляду дані.

Таким чином, висновок суду про невідповідність заяви вимогам чинного законодавства не відповідає обставинам справи.

За пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен при вирішенні питання щодо прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково повернув заяву заявнику.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 379, 381, 382, 383, 384, п. 9 Перехідних Положень ЦПК України суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 10 липня2018 року - скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.С. Сащенко

Судді А.І. Овсяннікова

І.П. Коваленко