АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/107/18 Головуючий у першій інстанції Прохоренко В.В.
Єдиний унікальний номер справи: 766/4061/17 Доповідач Базіль Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Базіль Л.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Семиженка Г.В.,

секретар Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2017 року, ухвалене під головуванням судді Прохоренко В.В., в цивільній справі № 766/4061/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про звільнення від сплати аліментів

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про звільнення його від сплати аліментів, стягнутих на утримання непрацездатної колишньої дружини.

В обгрунтування своїх вимог, вказував, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.05.2001 року з нього стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) довічно.

Позивач зазначав, що його матеріальне становище змінилося настільки, що він не в змозі утримувати відповідачку, оскільки має тяжке захворювання, з цього приводу йому проведено операцію, подальше лікування потребує значних матеріальних витрат. В лютому 2017 року йому встановлено 2 групу інвалідності по загальному захворюванню, що підтверджується довідкою МСЕК №291237 від 22.02.2017 року. За станом здоров'я він звільнений з роботи та на даний час отримує пенсію в розмірі 2180 грн 47 коп., інших доходів не має.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив звільнити його від сплати аліментів, призначених рішенням суду на утримання колишньої дружини.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2017 року з урахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 28 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на її утримання, на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 03.05.2001 року у справі №2-2397/2001 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно з 28 березня 2001 року - довічно, до 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і довічно. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_3, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема, вказує на те, що суд не надав належної оцінки доводам позивача про те, що через свій тяжкий стан здоров'я, він потребує лікування, що вимагає значних фінансових витрат, а тому він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй колишній дружині.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, яка діє від імені ОСОБА_4 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує на те, що відповідач отримує мінімальну пенсію по інвалідності у розмірі 1522 грн 72 коп, якої не вистачає їй на саме необхідне - харчування, оплату комунальних платежів та придбання ліків. Відповідачка мешкає одна та їй не має від кого чекати допомоги або фінансової підтримки.

Згідно з пунктом 8 розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України №2147 - УШ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом Херсонської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про звільнення його від сплати аліментів, та водночас зменшуючи розмір стягнутих судовим рішенням з позивача аліментів на утримання колишньої дружинини, суд першої інстанції з врахуванням стану здоров'я, матеріального становища, як позивача, так і відповідача, виходив з того, що ОСОБА_4 за своїм захворюванням потребує щоденного лікування та сторонньої допомоги, відсутності у неї можливості отримання матеріальної допомоги від інших осіб, а позивач має матеріальну можливість надавати їй матеріальну допомогу, але в меншому розмірі, а саме 1/6 частину від усіх його видів заробітку (доходу).

Проте, з такими висновками суду колегія суддів не погоджується, оскільки фактичні обставини справи судом з'ясовано неповно, неправильно застосовані норми матеріального права.

Згідно із частиною 3 ст.82 Сімейного Кодексу України право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинене за рішенням суду, якщо буде встановлено, що:

1)одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги;

2)платник аліментів неспроможний надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 3 травня 2001 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в Херсонському РЕЗ стягнуті на користь ОСОБА_4 аліменти, на її утримання в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22.03.2001 року довічно.

Із змісту рішення вбачається, що суд стягуючи аліменти на утримання непрацездатної дружини, виходив з положень ст.32 Кодексу про шлюб та сім'ю України (чинних на час ухвалення рішення) та посилався на те, що ОСОБА_4 є інвалідом 1 групи та потребує матеріальної допомоги, а ОСОБА_3 працює, має стабільний заробіток, тому має можливість надавати їй матеріальну допомогу (а.с.57-58).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що шлюб з відповідачкою розірваний, на даний час він перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі. Зазначені обставини визнаються учасниками справи.

ОСОБА_3, звертаючись до суду з позовом про звільнення його від сплати аліментів, що стягуються з нього за рішенням суду на користь його колишньої дружини, вказував на значне погіршення його матеріального стану та неспроможність надавати матеріальну допомогу колишній дружині, оскільки у зв'язку зі станом здоров'я він звільнений з роботи, єдиним джерелом існування його сім'ї є його пенсія і пенсія дружини. Зазначав, що потребує лікування, яке вимагає значних фінансових витрат, а тому не може забезпечити себе самим необхідним.

Із копії трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що він з 01.03.2017 року звільнений з ПАТ «Енергопостачальної компанії «Херсонобленерго» у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с10-11).

Відповідно до довідки МСЕК №291237 від 22.02.2017 року ОСОБА_3 встановлена друга група інвалідності загального захворювання безстроково. (а.с.6)

Згідно довідки від 02.03.2017 року № 1476 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Херсоні і отримує пенсію за віком, є інвалідом загального захворювання другої групи. Розмір пенсії, що виплачується становить з жовтня 2016 року по січень 2017 року 1790,48 грн, лютий та березень 2017 року - в розмірі 1870,50 грн(а.с.4-5)

Як вбачається із медичних документів, що містяться в матеріалах справи на (а.с.7,8,12,13,14) ОСОБА_3 має ряд захворювань, у зв'язку з якими перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, 08.11.2016 року йому була зроблена операція, пройшов курс хіміотерапії.

Отже, позивач є непрацездатною особою, оскільки досяг пенсійного віку встановленого законом та є інвалідом другої групи загального захворювання, у зв'язку із станом здоров'я періодично проходить лікування, інших доходів, крім пенсії не має.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги позивача, що зазначені вище обставини призвели його до скрутного матеріального становища, а тому він неспроможний надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно не врахував усі зазначені обставини справи у своїй сукупності, керувався положеннями ст.273 СК України, яка не регулює правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі, залишив поза увагою положення ч.3 ст.82 СК України, відповідно до яких неспроможність платника аліментів надавати матеріальну допомогу є підставою для припинення їх стягнення, а тому дійшов помилкового висновку про те, що позивач не звільняється від сплати аліментів на утримання колишньої дружини.

Крім того, судом першої інстанції не враховані наступні обставини та норми закону.

За положеннями ч.2 ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно із ч.ч.3,4 зазначеної статті непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1; 2 чи 3 групи, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Як вбачається із матеріалів справи відповідачка, ОСОБА_4 отримує пенсію в розмірі 1522,72 грн.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 грн, з 1 травня 1312 грн, з 1 грудня - 1373 грн.

Отже, відповідачка отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що є більшим від розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, а тому в розумінні ч.4 ст.75 СК України її не можна вважати такою, що потребує матеріальної допомоги.

З урахуванням викладеного, апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, судове рішення скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, та керуючись ч.3 ст.82 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 26 жовтня 2017 року скасувати і постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Припинити з 25 січня 2018 року стягнення аліментів з ОСОБА_3 стягнутих рішенням Комсомольського районного суду міста Херсона від 03.05.2001 року на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: Л.В. Пузанова

Г.В. Семиженко

Повний текст судового рішення виготовлений 30 січня 2018 року.