Справа № 331/4037/18
Провадження № 2 /331/1194/2018
24 жовтня 2018 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря: Андрієнко С.О.
розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
02.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2, є власниками 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 718 від 06.11.2011 року про право власності на житло та договору дарування.
Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Реєстрі прав власності 24.01.2007 року за № 133233859.
Відповідачка по справі ОСОБА_2 є рідною донькою позивачки ОСОБА_1.
ОСОБА_2 зареєстрована у вищевказаній квартирі, але фактично не мешкає в ній з серпня 2016 року. Речей у квартирі нема, так як вона проживає на кордоном, а саме в Іспанії. Адреса її проживання їй невідома. Останнє місце її проживання, там де вона зареєстрована.
У зв'язку з підвищенням цін на комунальні послуги позивачка не може сплачувати в повному обсязі оплату за користування квартирою. В оформленні субсидії їй відмовили, так як її донька зареєстрована в квартирі.
Реєстрація відповідачки у квартири порушує її права щодо вільного користування та розпорядження своєю власністю, змушує її витрачати особисті кошти на оплату житлово-комунальних послуг і за відповідачку.
Починаючи с 2016 року відповідачка жодного разу не оплачувала за квартиру та комунальні послуги. Усе це ОСОБА_1 робила сама.
Факт того, що відповідачка не проживає у квартирі підтверджується свідченнями свідків, сусідів по дому.
Таким чином, у досудовому порядку спір вирішити з відповідачкою не можливо. Все це і змушує її звернутися до суду з цим позовом.
На підставі вищевикладеного просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, такою, що втратила право користування квартирою № 109 у будинку № 9-а по вул. Запорізькій у м. Запоріжжя.
В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв'язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК У країни фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Стаття 383 ЦК України зазначає, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2, є власниками 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № 718 від 06.11.2011 року про право власності на житло та договору дарування від 03.10.2007 року
Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Реєстрі прав власності 24.01.2007 року за № 133233859.
Відповідачка по справі ОСОБА_2 є рідною донькою позивачки ОСОБА_1.
ОСОБА_2 зареєстрована у вищевказаній квартирі, але фактично не мешкає в ній з серпня 2016 року. Факт її не проживання у вищевказаній кватирі підтверджується письмовими показами свідка ОСОБА_3
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 більше двох років без поважної причини, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, 3, 4, 11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, такою, що втратила право користування квартирою № 109 у будинку № 9-а по вул. Запорізькій у м. Запоріжжя.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: М.В. Антоненко