Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5096/17
номер провадження 2/215/452/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2018 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді Дудікова А.В.
при секретарі Бисовій В.А
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу № 215/5096/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1991 року. Шлюбні стосунки з відповідачкою припинили в липні 2006 року з тих причин, що у них постійно виникали сварки та непорозуміння, через, що вони втратили почуття кохання та взаємні інтереси. З огляду на викладене, позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.
Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідачка не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлялась судом належним чином, а саме у судове засідання на 18.12.2017р., 22.01.2018 р., однак конверти повернулися на адресу суду за закінченням терміну зберігання. (а.с.21, 22).
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За таких обставин, суд вважає можливим відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 27.11.2017 року.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 23 листопада 1991 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб відділом запису актів громадського стану Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 листопада 1991 року зроблено запис за № 691. Прізвище ОСОБА_3 після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с.7).
Від шлюбу сторони дітей не мають.
Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушення права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, ОСОБА_1 скористався даним правом та звернувся до суду з таким позовом.
Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивач в заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинили у липні 2006 року, після чого сторони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам.
З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.
За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 223, 259, 263-265, 268, 272, 280, 282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 листопада 1991 року відділом запису актів громадського стану Жовтоводського міськвиконкому Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 23 листопада 1991 року зроблено запис за № 691- розірвати.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Розяснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто субєктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до або через відповідні суди, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя: