Справа № 515/1664/17
Провадження № 2/515/125/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Давиденка К.В.

відповідача представника Жовтоярської сільської

ради Одеської області Міховського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, посилаючись на слідуючі обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Нове Татарбунарського району Одеської області помер батько позивача - ОСОБА_5, після смерті якого залишилась земельна ділянка площею 7,12 га, розташована на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданого 08 квітня 2004 року. Вказану земельну ділянку позивач має праву успадкувати в порядку першої черги за законом.

Позивач своєчасно звернувся до Державного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Колісника Д.Ю з заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5, про що була заведена спадкова справа №47/2016, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону, позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав в нотаріальну контору правовстановлюючий документ, а саме оригінал Державного акту на спадкову земельну ділянку, який був втрачений спадкодавцем за життя, а на померлого дублікат Державного акту не видається. Про втрату Державного акту серії НОМЕР_2 на ім'я спадкодавця була опублікована об'ява в газеті "Татарбунарський вісник".

Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с. 42 ).

Представник Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області Міховський С.О. направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує, вважаючи їх обґрунтованими та законними (а.с. 17).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на належне сповіщення позивача, представника відповідача та третіх осіб про дату, час та місце розгляду справи, надходження від них заяв про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим розглянути зазначену цивільну справу без їх участі. При цьому, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та надані сторонами письмові докази в сукупності, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України, вважає можливим позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом з достовірністю встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його батька ОСОБА_5, однак отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору він не має можливості, оскільки відсутній оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданий 08 квітня 2004 року на ім'я ОСОБА_5, який втрачений за життя спадкодавцем, про що поміщена об'ява у пресі (а.с. 43). Вказані обставини підтверджуються наступними доказами.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 12.04.1994 року (а.с.4) ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 08.09.2015 року (а.с.5), ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нове Татарбунарського району Одеської області.

Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 08.04.2004 року (а.с.6) підтверджується, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 7,12 га, розташованої на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа нотаріуса за №1239/02-14 від 28.09.2017 року ( а.с.7 ) видно, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого - ОСОБА_5 (спадкова справа №47/2016), у зв'язку з тим, що він не надав нотаріусу оригінал Державного акту на право приватної власності на землю.

Згідно витягу з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки № 887/121-17 від 17.10.2017 року (а.с.8), вартість земельної ділянки площею 7,1210 га (ріллі), що належить ОСОБА_5 на підставі Державного акту серії НОМЕР_2, складає 236747 грн. 45 коп.

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підстави свідоцтва про право на спадщину/ від 26.12.2017 року (а.с.40) вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, Арцизькою районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 586729931, зареєстрована у нотаріуса за №48/2016 від 04.03.2016 року (а.с. 40). Також зі спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду, надано копія заяви ОСОБА_1 щодо прийняття спадщини за законом, що складається із земельної ділянки. (а.с.24).

Із інформаційної довідки №50415966 зі Спадкового реєстру від 26.12.2017 року (а.с. 41) вбачається, що в Спадковому реєстрі заповіти та спадкові договори щодо ОСОБА_5 - відсутні.

Із об'яви, опублікованої в газеті "Татарбунарський вісник" за №49 від 23.12.2017 року (а.с.43) слідує, що в графі "втрачені" значиться вважати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_5.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року " Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п. 4.15 Розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року "Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, нотаріусом проводиться після подання до нотаріальної контори правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві".

Таким чином, між сторонами виникли спадкові правовідносини, які неможливо вирішити в позасудовому порядку.

За встановлених обставин, враховуючи, що спадкова земельна ділянка дійсно належала спадкодавцю ОСОБА_5 на праві приватної власності, про що свідчить копія Державного акту (а.с.6), витяг з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 8), позивач не відмовився від спадку в установлений законом строк, а, навпаки, своєчасно подав заяву про прийняття спадку до нотаріуса, відповідач визнає вимоги позову в повному обсязі (а.с. 17), суд вважає, що за ОСОБА_1 повинно бути визнано право власності на земельну ділянку розміром 7,12 га, розташовану на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, що належала ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 19, 77-81, 247, 259, 264, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як спадкоємцем першої черги за законом, право власності на земельну ділянку загальною площею 7,12 га, посвідчену Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 08.04.2004 року, що належав ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Семенюк