Копія: Справа № 554/8696/17
Провадження № 2/535/70/18
УХВАЛА

22 січня 2018 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Якименко Т.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформацію та її спростування,

ВСТАНОВИВ:

06.11.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформацію та її спростування у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 листопада 2017 року, визначена підсудність вказаної позовної заяви Ленінському районному суду м. Полтави.

Після задоволення самовідводів суддями Диканського районного суду Полтавської області, в який справа за вказаним позовом надійшла у порядку ст. 31 ЦПК України з Київського районного суду м. Полтави, а до цього перебувала у провадженнях Ленінського районного суду м. Полтава, та Полтавського районного суду Полтавської області, відповідно до розпорядження голови Диканського районного суду Полтавської області від 12.01.2018 року, матеріали справи було передано відповідно до ч. 4 ст. 31 ЦПК України ( в ред. 2004 року) до Котелевського районного суду Полтавської області.

Умовами п. 11 ч. 1 розділу XIII (Перехідні положення) ЦПК України в редакції, яка чинна від 15.12.2017 року визначено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим, позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, тому може бути залишена без руху, що випливає зі змісту пункту 11 Перехідних положень ЦПК України, редакція якого набрала чинності 15 грудня 2017 року.

Зокрема, згідно вимог пунктів 3, 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" передбачено, що при вирішенні питання про відкриття провадження у справі судам слід звертати увагу на відповідність позовної заяви вимогам ст. 119 ЦПК.

Така позовна заява повинна містити зазначення доказів по кожному випадку поширення недостовірної, негативної інформації та вплив її на честь, гідність та ділову репутацію позивача по кожному епізоду поширення конкретної недостовірної інформації. Фактично позовна заява ОСОБА_1 ґрунтується лише на поясненнях позивача без зазначення доказів на підтвердження викладених у ній обставин чи зазначення наявності підстав для звільнення від доказування, в порушення вимог п. 6 ч.2 ст. 119 ЦПК України.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

При цьому, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем у позовній заяві заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання інформації недостовірною та зобов'язання спростувати недостовірну інформацію.

Відтак, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто по 640 грн. 00 коп. за кожну. Таким чином, загальна сума судового збору за подання до суду даної позовної заяви мала становити 1280 грн. 00 коп.

Проте, позивачем додано до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору на суму лише 640 грн. 00 коп.

У зв'язку з вищевикладеним, позивачу слід надати до суду документ, який би підтверджував доплату судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп.

Крім того, позивачу слід звернути увагу, що мотивувальна частина поданої ним позовної заяви містить детальний виклад обставин, якими він обґрунтовує спричинення йому діями відповідача моральної (немайнової) шкоди (розмір моральної шкоди, її обгрунтування, причинний зв'язок між діями відповідачки та наслідками), однак у прохальній частині позовної заяви, відсутня вимога щодо стягнення моральної шкоди, що не дає змоги суду визначитись зі змістом позовних вимог, а також не зазначено яким чином ця інформація вплинула на ділову репутацію позивача.

Згідно з ч.1 ст.185 ЦПК України ( в ред. 15.12.2017 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 ЦПК України (в ред. 2004 року), протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення зазначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 120 ЦПК України (в ред. 2004 року), ст. 185 ЦПК України (в ред. від 15 грудня 2017 року), розділом ХІІІ «Перехідні положення» Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недостовірною інформацію та її спростування, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз'яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Голова

Котелевського районного суду

Полтавської області ОСОБА_3