Постанова

Іменем України

16 січня 2018 року

м. Київ

справа № 654/3924/15-ц

провадження № 61-1613 св 17

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану представником Логвіновською АллоюАнатоліївною, на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області у складі судді Гаврильченко Ю. В. від 5 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області у складі суддів: Бугрика В. В., Лісової Г. Є., Семиженко Г. В. від 14 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 5 лютого 2013 року між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 30 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30 вересня 2015 року становить 11 259 грн 99 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на користь банку.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 5 січня 2016 року провадження у справі закрито.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позов пред'явлено до ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, правонаступники після смерті відповідача відсутні, а тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту шостого частини першої статті 205 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2016 року апеляційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилена, ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 5 січня 2016 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що нормами чинного законодавства України не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинено.

У липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк», в особі представника Логвіновської А. А., подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати судові рішення.

Касаційна скарга мотивована тим, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, тому судом безпідставно закрито провадження у справі без вирішення питання про процесуальне правонаступництво можливих спадкоємців у справі.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

4 січня 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що у листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 11 листопада 2015 року відкрито провадження у цій справі.

Також установлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто до звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду із вказаним позовом.

Частиною четвертою статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до частини першої статті 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі статтею 37 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Пунктом шостим частини першої статті 205 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи, передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Закриваючи провадження у справі на підставі пункту шостого частини першої статті 205 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, не врахував положення статті 1282 ЦК України, згідно з якими спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом із тим позов ПАТ КБ «ПриватБанк» пред'явлено до суду у листопаді 2015 року до вже померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, а положення статті 37 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, стосуються випадків, коли необхідність вирішення питання про процесуальне правонаступництво виникає після пред'явлення позову.

Тобто, закриваючи провадження у справі, суд неправильно зазначив підставу для його закриття, оскільки спірні правовідносини щодо кредитних зобов'язань допускають правонаступництво.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 205 ЦПК України, у редакції, чинній на час розгляду справи, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічне положення містить пункт перший частини першої статті 255 ЦПК України, у редакції від 3 жовтня 2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року.

Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог частини четвертої статті 25 ЦК України припинено, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 255 ЦПК України, частини першої статті 414 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», подану його представником Логвіновською Аллою Анатоліївною,

задовольнити частково.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 5 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 14 березня 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості закрити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: О. В. Білоконь Є. В. Синельников С. Ф. Хопта Ю. В. Черняк