Справа № 703/4098/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

з участю секретаря Бондаренко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі скаргу ТОВ «Кредекс Фінанс» на постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про повернення виконавчого документу стягувачу,

встановив:

ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до суду із скаргою на постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчого провадженні № 51719149.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 4 липня 2016 року ТОВ «Кредекс фінанс» звернулось до Смілянського МВ ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Смілянського міськрайонного суду від 4 березня 2016 року по справі № 703/4098/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 4677 грн. 70 коп. заборгованості.

При цьому, у своїй заяві товариство зазначило, що у власності боржника перебуває 1/4 частина житлового будинку № 112 по вул. Комунарській в м. Смілі Черкаської області.

22 грудня 2017 року на адресу стягувача надійшла постанова головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу у звязку з тим, що майно, на яке може бути звернено стягнення, у боржника відсутнє.

Посилаючись на те, що державний виконавець не перевірив наявності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення, не врахував, що у власності ОСОБА_1 є частина будинку, не звернув стягнення на виявлене майно, ТОВ «Кредекс фінанс» просило визнати дії державного виконавця неправомірними та скасувати постанову про повернення виконавчого документу.

В судове засідання сторони виконавчого провадження та державний виконавець не зявились, в направлених до суду заявах представник стягувача та державний виконавець просили розглядати справу у їх відсутності.

Державний виконавець подав заперечення на скаргу, в яких зазначив, що під час винесення оскаржуваної постанови було враховано наявність у боржника на праві власності 1/4 житлового будинку. Враховуючи, що це єдине житло боржника, а розмір боргу не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на таке житло прямо заборонено законом.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що в скарзі належить відмовити з наступних підстав.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушенні права чи свободи.

В ході розгляду справи судом встановлено, що на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду від 30 грудня 2015 року по справі № 703/4098/15-ц, 4 березня 2016 року було виписано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредекс фінанс» 4677 грн. 70 коп. заборгованості за кредитним договором від 21 листопада 2011 року.

За даним виконавчим листом постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання № 51719149.

26 квітня 2017 року головним державним виконавцем Смілянського МВ ДВС ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». В мотивувальній частині постанови державний виконавець зазначив, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна, виявилися безрезультатними.

ТОВ «Кредекс фінанс» у своїй скарзі посилається на те, що під час винесення зазначеної постанови державний виконавець не врахував, що ОСОБА_1 належить частина житлового будинку.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 20 липня 2016 року за ОСОБА_1 зареєстроване право власності лише на 1/4 частину будинку № 112 по вул. Комунарській в м. Смілі Черкаської області.

Згідно з ч. 7 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», чинною на момент винесення оскаржуваної постанови, у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Враховуючи, що будинок є єдиним житлом боржника, а розмір боргу не перевищує встановлений наведено статтею розмір, дії державного виконавця в частині не звернення стягнення на це майно є правомірними.

В той же час, суд зазначає, що пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрована в МЮУ 02.04.2012 за № 489/20802, передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені ч.1 ст.40 Закону.

В порушення наведеної норми, в постанові про повернення виконавчого документу не зазначені результату виконання, відсутнє обґрунтування щодо не звернення стягнення на виявлене майно.

Суду надано відповіді з Пенсійного фонду України, з Державної податкової служби України та з Державної фіскальної служби України, згідно з якими ОСОБА_1 пенсію не отримує, ніде не працює, рахунки у фінансових установах відсутні, будь-які інші доходи не отримує.

У боржника відсутні і транспортні засоби, що підтверджується повідомленням територіального сервісного центру № 7141 від 5 листопада 2016 року.

На підтвердження того, що у ОСОБА_1 відсутнє інше майно, на яке може бути звернено стягнення, суду надано чотири акти державного виконавця від 29 липня 2016 року, 14 жовтня 2016 року, 17 січня 2017 року та 29 березня 2017 року.

Як вбачається з наведених актів, державний виконавець виходив за місцем проживання боржника і майна чи коштів, на які може бути звернено стягнення, виявлено не було.

У відповідності з ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» присутність понятих є обовязковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна.

В актах державного виконавця наявний підпис лише самого державного виконавця. В них не зазначено, чи була присутня під час вчинення цієї виконавчої дії боржниця, її підпис в акті відсутній.

В актах, окрім першого, відсутні підписи понятих, відомості про їх залучення до цієї дії, враховуючи, що боржник був відсутній за місцем проживання, також відсутні.

За таких обставин, суду не надано переконливих доказів того, що дійсно за місцем проживання боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення.

За таких обставин суд вважає, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документу є передчасною і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 260, 261, 450, 451 ЦПК України,

ухвалив:

Скаргу ТОВ «Кредекс Фінанс» на постанову головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області про повернення виконавчого документу стягувачу задовольнити.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 в частині винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу у ВП № 51719149.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, винесену 26 квітня 2017 року головним державним виконавцем Смілянського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 в межах виконавчого провадження № 51719149.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали.

Головуючий: В.О. Прилуцький