Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/3869/17 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М.
Категорія 44 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 285/3869/17 за заявою ОСОБА_1 про скасування судового наказу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2017 року про стягнення заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на судовий наказ Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10 листопада 2017 року, який видано під головуванням судді Коцюби О.М. у м. Новоград-Волинському

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року КП Новоград-Волинської міської ради «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 на його користь 2797,56 грн. заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року (а.с. 2).

10.11.2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області видано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь КП Новоград-Волинської міської ради «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» 2797,56 грн. заборгованості за централізоване водопостачання та водовідведення за період з 01.10.2014 року по 01.10.2017 року та 800 грн. судового збору.

24.11.2017 року ОСОБА_1 подала заяву про скасування зазначеного судового наказу, оскільки була незгодна із сумою заборгованості, нараховану комунальним підприємством, так як за вказаний період вона проводила оплату за спожиту воду.

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.12.2017 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні її заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та скасувати судовий наказ Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 10.11.2017 року.

В апеляційному суді ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

КП Новоград-Волинської міської ради «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» надіслало заперечення на подану апеляційну скаргу, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судовий наказ - без змін. Зокрема, представник установи зазначає, що на момент винесення судового наказу сума заборгованості була безспірною, а часткову сплату боргу ОСОБА_1 здійснила після видачі оспорюваного судового наказу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах визначених ст. 367 ЦПК України, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2.ст.95 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-ІV від 18.03.2004) із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Згідно із положеннями п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-ІV від 18.03.2004) судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Ст.105 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-ІV від 18.03.2004) передбачено, що боржник має право протягом 10 днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування.

Згідно із положеннями ч.8 ст.105-1 ЦПК України (в редакції Закону № 1618-ІV від 18.03.2004) за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

Так, пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 23.12.2011 N 14 «Про практику розгляду судами заяв в порядку наказного провадження» наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Суд першої інстанції, залишаючи заяву ОСОБА_1 без задоволення, правильно виходив із того, що вона визнала борг, частково оплативши заборгованість та не надала доказів на обгрунтування своїх заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що судовий наказ судом видано 10.11.2017 року. Станом на момент видачі судового наказу розмір заборгованості ОСОБА_1 перед підприємством становив 2797,56 грн., з яким остання погодилась, сплативши частину боргу після видачі судового наказу, а саме 20 та 22 листопада 2017 року (а.с. 34).

Наданим КП Новоград-Волинської міської ради «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» до апеляційного суду Житомирської області уточненим розрахунком заборгованості вбачається, що станом на жовтень 2017 року сума нарахованого боргу становить 2797, 56 грн., у графі «сплачено» зазначено, що у листопаді 2017 року ОСОБА_1 проведено часткову оплату на суму 2063, 77 грн.

Спору щодо розміру заборгованості не встановлено.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового наказу та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судовий наказ, виданий Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 10.11.2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25.01.2018.

Головуючий Судді