Справа № 466/719/18
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

01 лютого 2018 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Невойт П.С., розглянувши матеріали заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за водопостачання, -

в с т а н о в и в :

31 січня 2018 року ЛМКП «Львівводоканал» звернулося в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 14 890,92 гринвень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження судом при вирішенні питання про відкриття наказного провадження мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

З матеріалів заяви про видачу судового наказу виливає, що заборгованість боржників з оплати послуг водопостачання та водовідведення станом на грудень 2017 року складає 14890,92грн. Проте, згідно довідки про стан розрахунків, заборгованість почала нараховуватись з липня 2010 року. З цього вбачається, що стягувач звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за період з липня 2010 року до грудня 2017 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у прийнятті заяви ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення в розмірі 14890,92 грн. слід відмовити.

Розяснити заявнику право на звернення до суду в позовному провадженні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» - сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 161,165,166 ЦПК України,-

постановив :

у прийнятті заяви ЛМКП «Львівводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за водопостачання боргу в розмірі 14890,92грн. відмовити.

Повернути ЛМКП «Львівводоканал» суму сплаченого судового збору у розмірі 176,20(сто сімдесят шість гривень двадцять копійок ) гривень, яка сплачена згідно платіжного доручення №552 від 22.01.2018 року, отримувач платежу Шевченківський районний суд м.Львова, р/р 0007, МФО 825014, , банк отримувач ГУ ДКСУ у Львівській області, код бюджетної класифікації 22030101.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_6