Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2018 року Рівненський міський суд
в особі судді Ковальова І.М.
при секретарі Соломон О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
в с т а н о в и в :
В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу звернувся ОСОБА_1 .
В судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд їх задоволити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 21 листопада 2013 року в сумі 259 226 грн. основного боргу, 9410,00 грн. штрафу, 133 661,64 грн. відсотків річних, 191 387,21 грн. інфляційних втрат, а всього 593 685,73 грн.; заборгованість за договором позики від 11 січня 2014 року в сумі 77 768,12 грн. основного боргу, 10 930,00 грн. штрафу, 46 660,87 грн. відсотків річних, 80 637,76 грн. інфляційних втрат, а всього 215 996,75 грн.; заборгованість за договором позики від 24 червня 2014 року в сумі 35 000,00 грн. основного боргу, 10 600,00 грн. штрафу, 20 328,77 грн. відсотків річних, 32 284,00 грн. інфляційних втрат, а всього 98 212,77 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 8000,00 грн.
В судовому засіданні 20 листопада 2017 року відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та дав показання про те, що вони з позивачем мали займатись підприємницькою діяльністю в Житомирській області. Позивач йому грошових коштів реально не надавав, оскільки у нього вони були відсутні. Однак не заперечив факт, що він підписував договори позик, які вказані в позовній заяві та розписки. Просить суд відмовити у задоволенні позову позивачу. В судове засідання 23 січня 2018 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився. Про день та час судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином в судовому засіданні, яке відбулось 20 листопада 2017 року під розписку. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Тому судом вирішено питання про можливість завершення справи у його відсутність.
Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.
Судом встановлено, що 21 листопада 2013 року між сторонами по справі було укладено договір позики відповідно до п.1 якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 80 000,00 грн., що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі десять тисяч вісім доларів США 76 центів.
Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором позики від 21 листопада 2013 року, укладеним та підписаним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі по тексту договір позики від 21 листопада 2013 року), відповідно до п.1 якого позикодавець ОСОБА_1 передає позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 80 000,00 грн. що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі десять тисяч вісім доларів 76 центів. Курс НБУ станом на 21 листопада 2013 року 7,9930 грн. за 1 долар США.
Відповідно до п.4 договору позики від 21 листопада 2013 року позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в строк та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.5 договору позики від 21 листопада 2013 року сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути суму позики повністю у розмірі, встановленому в п.1 цього договору не пізніше 30 грудня 2014 року.
Повернення позики (її частини) підтверджується розпискою позикодавця про отримання коштів або оформляється актом за підписом сторін.
За умови зміни офіційного курсу долара по відношенню до гривні більше ніж на 10% позика підлягає поверненню у гривнях в сумі, еквівалентів сумі в доларах, зазначеній в п.1 цього договору.
Відповідно до п.9 договору позики від 21 листопада 2013 року у випадку прострочення позичальником понад 10 календарних днів встановлених цим договором строків погашення грошових зобов`язань позичальник сплачує позикодавцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 10 гривень за кожен день прострочення, включаючи перші 10 днів прострочення та день повного погашення заборгованості. Строк позовної давності для пред`явлення вимог за цим пунктом договору встановлено сторонами у три роки.
Відповідно до п.10 договору позики від 21 листопада 2013 року додатково до відповідальності, встановленої п.9 цього договору, за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує позикодавцю 20 процентів річних з простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України та інфляційні втрати.
11 січня 2014 року між сторонами по справі було укладено договір позики відповідно до п.1 якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 24 000,00 грн., що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі 3002,63 доларів США.
Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором позики від 11 січня 2014 року, укладеним та підписаним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі по тексту договір позики від 11 січня 2014 року), відповідно до п.1 якого позикодавець ОСОБА_1 передає позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 24 000,00 грн. що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі три тисячі два долари США 63 центи. Курс НБУ станом на 10 січня 2013 року 7,9930 грн. за 1 долар США.
Відповідно до п.4 договору позики від 11 січня 2014 року позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в строк та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.5 договору позики від 11 січня 2014 року сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути суму позики повністю в розмірі, встановленому в п.1 цього договору не пізніше 26 лютого 2014 року.
Повернення позики (її частини) підтверджується розпискою позикодавця про отримання коштів або оформляється актом за підписом сторін.
За умови зміни офіційного курсу долара по відношенню до гривні більше ніж на 10% позика підлягає поверненню у гривнях в сумі, еквівалентів сумі в доларах, зазначеній в п.1 цього договору.
Відповідно до п.9 договору позики від 11 січня 2014 року у випадку прострочення позичальником понад календарних 10 днів встановлених цим договором строків погашення грошових зобов`язань, позичальник сплачує позикодавцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 10 гривень за кожен день прострочення, включаючи перші 10 днів прострочення та день повного погашення заборгованості.
Відповідно до п.10 договору позики від 11 січня 2014 року додатково до відповідальності, встановленої п.9 цього договору, за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує позикодавцю 20 процентів річних з простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України та інфляційні втрати.
24 червня 2014 року між сторонами по справі було укладено договір позики відповідно до п.1 якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в сумі 3 000,00 доларів США, що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі 35 634,81 грн.
Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні договором позики від 24 червня 2014 року, укладеним та підписаним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (надалі по тексту договір позики від 24 червня 2014 року), відповідно до п.1 якого позикодавець ОСОБА_1 передає позичальнику ОСОБА_2 у власність грошові кошти в сумі 3 000,00 доларів США, що станом на день укладення договору становить еквівалент у сумі 35 634,81 грн. Курс НБУ станом на 23 червня 2014 року 11,878272 грн. за 1 долар США.
Відповідно до п.4 договору позики від 24 червня 2014 року позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику в строк та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.5 договору позики від 24 червня 2014 року сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути суму позики повністю в розмірі, встановленому в п.1 цього договору не пізніше 01 вересня 2014 року.
Повернення позики (її частини) підтверджується розпискою позикодавця про отримання коштів або оформляється актом за підписом сторін.
Відповідно до п.9 договору позики від 24 червня 2014 року у випадку прострочення позичальником понад календарних 10 днів встановлених цим договором строків погашення грошових зобов`язань, позичальник сплачує позикодавцю штрафну неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, включаючи перші 10 днів прострочення та день повного погашення заборгованості. Строк позовної давності для пред`явлення вимог за цим пунктом договору встановлено сторонами три роки.
Відповідно до п.10 договору позики від 24 червня 2014 року додатково до відповідальності, встановленої п.9 цього договору, за несвоєчасне виконання своїх грошових зобов`язань за цим договором позичальник сплачує позикодавцю 20 процентів річних з простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України та інфляційні втрати.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав показання про те, що він працює адвокатом і за родом його діяльності за правовою допомогою до нього зверталися позивач та відповідач. Він їм надавав консультації та готував проекти договорів позики грошових коштів від 21 листопада 2013 року в сумі 80 000,00 грн., від 11 січня 2014 року в сумі 24 000,00 грн. та від 26 червня 2014 року в сумі 35 000,00 грн. згідно яких позивач передав відповідачу вище зазначені кошти. Ознайомившись з умовами договору сторони підписували вище зазначені договори в його присутності. Крім того підтвердив факт передавання грошових коштів позивачем відповідачу.
Отримання грошових коштів відповідачем за трьома договорами позики крім того підтверджується дослідженими в судовому засіданні написаними відповідачем особисто розписками про отримання коштів від позивача 21 листопада 2013 року в сумі 80 000,00 грн., 11 січня 2014 року в сумі 24 000,00 грн. та 26 червня 2014 року в сумі 35 000,00 грн.
З дослідженої в судовому засіданні довідки від 17 листопада 2017 року за №065-11/1708 виданої заступником керуючого філією ПАТ Державний експортно-імпортний банк України у м.Рівне вбачається, що позивач по справі у даному банку мав депозитні рахунки на яких зберігалися грошові кошти.
Дана довідка спростовує пояснення відповідача в тій частині про те, що у позивача були відсутні грошові кошти і він їх у такому розмірі не міг йому надати.
Станом на день розгляду справи в суді, заборгованість згідно договорів позик відповідачем позивачу не повернута.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Відповідно до ст.534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість за договором позики від 21 листопада 2013 року становить: 259 226 грн. основного боргу, 9410,00 грн. штрафу, 133 661,64 грн. відсотків річних, 191 387,21 грн. інфляційних втрат, а всього 593 685,73 грн.; заборгованість за договором позики від 11 січня 2014 року становить: 77 768,12 грн. основного боргу, 10 930,00 грн. штрафу, 46 660,87 грн. відсотків річних, 80 637,76 грн. інфляційних втрат, а всього 215 996,75 грн.; заборгованість за договором позики від 24 червня 2014 року становить: 35 000,00 грн. основного боргу, 10 600,00 грн. штрафу, 20 328,77 грн. відсотків річних, 32 284,00 грн. інфляційних втрат, а всього 98 212,77 грн.
Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги позивачем є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, які були досліджені під час розгляду справи, договори позики заключні у відповідності до вимог діючого законодавства у письмовій формі, тому з цих підстав позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 8000,00 грн. згідно квитанції №19 від 21 липня 2017 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.509,526,530,534,611,612,625,629,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, суд,-
в и р і ш и в :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_1 , проживаючого Житомирська область Баранівський район с.Марковка на користь ОСОБА_1 , і.н. НОМЕР_2 , проживаючого АДРЕСА_1 заборгованість за договором позики від 21 листопада 2013 року в сумі 259 226 грн. основного боргу, 9410,00 грн. штрафу, 133 661,64 грн. відсотків річних, 191 387,21 грн. інфляційних втрат, а всього 593 685,73 грн.; заборгованість за договором позики від 11 січня 2014 року в сумі 77 768,12 грн. основного боргу, 10 930,00 грн. штрафу, 46 660,87 грн. відсотків річних, 80 637,76 грн. інфляційних втрат, а всього 215 996,75 грн.; заборгованість за договором позики від 24 червня 2014 року в сумі 35 000,00 грн. основного боргу, 10 600,00 грн. штрафу, 20 328,77 грн. відсотків річних, 32 284,00 грн. інфляційних втрат, а всього 98 212,77 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 8000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :