Провадження №2/428/293/2018
26 жовтня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Кордюкової Ж.І.,
при секретарі Чумак Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визначення частки в праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, про визначення частки в праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 11 грудня 2016 року помер його син ОСОБА_5, якому на праві приватної спільної сумісної власності належала частка 1/3 частка квартири, яка знаходиться за адресою: Україна, АДРЕСА_1. Він звернувся до державного нотаріуса Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті його сина, але йому було відмовлено у здійсненні відповідної нотаріальної дії, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. З урахуванням неодноразово уточнених позовних вимог просив суд визначити, що частка ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2016 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/3 частку; визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2016 року, на 1/9 частку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Не заперечував проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з'явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Про причини неявки відповідачі суд не повідомили та не подали до суду відзиви. Заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.
Третя особа державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, проте надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.
26 жовтня 2018 року судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.
Син позивача ОСОБА_5 помер 11 грудня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 479170, виданого повторно 26 грудня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області,
Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, до якої відповідно до ст. 1218 ЦК України увійшли усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №107380268 від 13 грудня 2017 року право приватної спільної сумісної власності на 2/3 частки квартири за адресою: Україна, АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Таким чином, до складу спадщини після смерті ОСОБА_5 увійшло право власності на частку вищезазначеної квартири, яка належала померлому.
Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Таким чином позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги права спадкування за законом після смерті свого сина ОСОБА_5, померлого 11 грудня 2016 року.
Згідно з розясненнями, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
З копії постанови від 25 жовтня 2017 року №3336/02-31, винесеної державним нотаріусом Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на майно після смерті його сина - ОСОБА_5, померлого 11 грудня 2016 року, в звязку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не має можливості надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування 1/9 частки квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2016 року. Суд дійшов такого висновку виходячи з того, що право власності на 2/3 частки спірної квартири було зареєстроване за ОСОБА_5 та ОСОБА_6. З урахуванням приписів ч.1 ст. 357 ЦК України частка ОСОБА_5 у праві власності на спірну квартиру становила 1/3 (2/3 : 2 = 1/3).
Оскільки частки спадкоємців у спадщині є рівними, то відповідно ОСОБА_1 має право на спадкування 1/3 частки від тієї частки у праві власності на квартиру, яка належала його померлому сину, тобто на 1/9 частку.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на 1/9 частку квартири АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2016 року, підлягають задоволенню.
При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визначення того, що частка ОСОБА_5, який помер 11 грудня 2016 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, становила 1/3 частку. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що така позовна вимога по суті заявлена позивачем в інтересах свого померлого сина, а такий спосіб захисту прав не передбачений чинним ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір поклдадається на сторони пропорційно розміру задволених позовних вимог.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №63 від 14.12.2007 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. та квитанцією №39 від 05.01.2018 року про сплату судового збору в сумі 1000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1/2 частини від фактично сплаченого судового збору, тобто 840 грн., що у рівних частках становить по 410 грн. з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 11 грудня 2016 року, на 1/9 частку квартири АДРЕСА_4.
Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 410 (чотириста десять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 410 (чотириста десять) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КМ № 797381.

Відповідач: ОСОБА_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4. паспорт серії ОК № 025229.

Третя особа: державний нотаріус Шостої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Середньофонтанська, буд. 19-Б.

Суддя Ж. І. Кордюкова