Справа № 500/2937/17
Провадження № 2/500/552/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Грубіян Л.І.,

при секретарі - Івановій Л.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1, представник позивача - адвокат Міркун С.М.,

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути на свою користь з ПАТ «НСК «Оранта» 60 726,01 грн., а з ОСОБА_3 8 000 грн. Крім того, ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів судові витрати, серед яких 3 000 грн. витрат на правову допомогу, а також 687,26 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 грудня 2016 року ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ2108 державний номер НОМЕР_4 та рухався по вул. Болградське шосе, виконуючи маневр повороту наліво на вул. Аеродромну порушив п. 16.13 Правил Дорожнього руху, не надав перевагу автомобілю HONDA AKKORD, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався в зустрічному напрямку та скоїв зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічні ушкодження. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження.

При цьому позивач зазначає, що різниця між вартістю матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля та його вартістю після ДТП складає 59 510,52 грн., на проведення досліджень ним витрачено 2 000 грн. Цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована в ПАТ НСК «Оранта» відповідно до страхового полісу серії АК № 0297982 від 02.08.2016 р. 12 січня 2017 року він подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування, а також всі необхідні документи, однак на час подачі позову страхове відшкодування йому не було виплачене. ОСОБА_3, який ніяких виплат в рахунок відшкодування збитків не проводив, має виплатити йому франшизу в 1 000 грн. та витрати на проведення авто-товарознавчого дослідження в сумі 2 000 грн. Оскільки страхове відшкодування він мав отримати до 12.04.2017 р., страхова компанія має виплатити йому пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування в сумі 89,77 грн. та 1 667,15 грн., інфляційне зростання суми боргу в сумі 526,59 грн., а також 3% річних в сумі 201,98 грн. Тому страхова компанія має відшкодувати йому матеріальні збити в загальному розмірі 60 726,01 грн. Внаслідок винних та неправомірних дій ОСОБА_3 було заподіяно моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що страхове відшкодування йому було виплачене в сумі 59 510,52 грн., однак із запізненням, тому пеня, інфляційне збільшення та 3% річних йому мають бути виплачені страховою компанією.

Представник відповідача ПАТ «НСК «Оранта» ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду був повідомлений завчасно та належним чином, надав суду письмові заперечення на позовну заяву, згідно яким просив розглянути справу у відсутності представника відповідача, позов про відшкодування шкоди, пені, інфляційних витрат та 3% річних - залишити без задоволення, оскільки страхове відшкодування було виплачене позивачу 17 травня 2017 року в розмірі 59 510,52 грн., прострочення складало 33 дні та пеня складає 1 398,89 грн., а 3% річних та інфляція не підлягають стягненню, оскільки ст. 625 ЦК України не може бути застосована у правовідносинах щодо страхового відшкодування.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він вже заплатив штраф в нього пенсія 2тис. гривень, він проти стягнення з нього будь-якої суми, але не проти виплачувати з пенсії.

Обставини події ДТП за участю позивача та відповідача, про які позивач зазначає у позовній заяві, в повному обсязі підтверджуються дослідженими судом доказами, зокрема матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 003734, а також даними справи про адміністративне правопорушення №500/450/17.

18 січня 2017 року постановою слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Мінчева І.С., кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003734 12.12.2016 р., закрите у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення (а.с. 10).

Вина відповідача ОСОБА_3 встановлена постановою по справі про адміністративне правопорушення № 500/450/17 від 31.01.2017 р., згідно з даними якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило, в тому числі пошкодження автомобіля HONDA, державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1 (а.с. 11).

Керуючись вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України, згідно яким вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, суд визнає доведеним те, що 11.12.2016 р. мало місце порушення відповідачем ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, внаслідок якого автомобіль HONDA AKKORD, державний номер НОМЕР_1 під керуванням позивача ОСОБА_1, зазнав механічні пошкодження.

Як вбачається з довідки № 3209, 11.12.2016 р. ОСОБА_1 звертався у травмпункт КУ «ІМЦЛ» з діагнозом: «Забій грудної клітини, перелом грудини? (ДТП) (а.с. 12). Згідно даним виписного епікризу із медичної картки стаціонарного хворого № 2057, ОСОБА_4 надійшов у дитяче відділення зі скаргами на головний біль, в області правої щоки, дитина після ДТП, стан середньої тяжкості, блідий (а.с.13).

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 на момент події ДТП була застрахована відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0297982 ПАТ «НСК «Оранта» (а.с. 9).

13 грудня 2016 року ПАТ «НСК «Оранта» була повідомлена про подію ДТП (а.с. 58-59, 60-61).

13 січня 2017 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про страхове відшкодування (а.с. 62-63).

Відповідно до даних висновку № 5/17 від 11.01.2017 р. експертного авто-товарознавчого дослідження з визначення матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля HONDA AССORD, державний номер НОМЕР_1, вартість матеріальної шкоди на момент складення дослідження дорівнює 91 801,64 грн. (а.с. 14 - 25).

Висновком від 03.04.2017 р. № 39/17 експертного авто-товарознавчого дослідження встановлено, що ринкова вартість автомобіля HONDA AССORD, державний номер НОМЕР_1 у фактичному стані після ДТП, яке мало місце 11.12.2016 р., станом на 20.03.2017 р. дорівнює 32 291,12 грн. (а.с. 26 - 36).

11 травня 2017 року ПАТ «НСК «Оранта» здійснений розрахунок страхового відшкодування, згідно якому сума страхового відшкодування затверджена в розмірі 59 510,52 грн. (а.с. 64), а 16 травня 2017 року затверджений страховий акт № ОЦВ-17-939/1, згідно якому вказана сума має бути виплачена ОСОБА_1 (а.с. 65), була підготовлена для передавання в банк (а.с. 67), та, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, страхове відшкодування було ним отримане.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 2 000 грн., які, як зазначає сам позивач, були витрачені ним на проведення експертних досліджень, то ці вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем взагалі не надано доказів на підтвердження сплати ним будь-якої вартості досліджень, в тому числі і у сумі 2 000 грн.

Тому вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в частині стягнення розміру зменшення розміру страхового відшкодування - франшизи в сумі 1 000 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

У разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом (ст. 992 ЦК України).

Відповідно до п. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про страхове відшкодування була отримана страховою компанією 13 січня 2017 року, то виплачене воно мало не пізніш як через 90 днів, які обчислюються з урахуванням вимог ст. 253 ЦК України з наступного дня після відповідної календарної дати (з 14 січня 2017 року), тобто не пізніш як 13 квітня 2017 року.

Суд критично оцінює і не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення п.п. 3 п. 36.2 ст. 36 Закону, згідно яким у разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Наведена норма підлягає застосуванню у випадку збільшення строку, який встановлений цим Законом в 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування (п. 36.2 Закону), однак навіть збільшення цього строку не може перевищувати граничний строк, який встановлений цим же пунктом - 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, оскільки встановлення законом граничного строку виконує функцію захисної норми права, а тому не може передбачати виключень чи можливість пролонгації.

Як зазначає у запереченнях на позов представник відповідача, страхове відшкодування було виплачене позивачу 17 травня 2017 року, проти чого не заперечував в судовому засіданні позивач, тому строк прострочення виконання страховою компанією обов'язку виплати страхового відшкодування складає проміжок днів, включно, з 14 квітня по 16 травня 2017 року, включно, і складає 33 дні, з урахуванням чого судом скореговані розрахунки сум, для обчислення яких використовується строк прострочення зобов'язання.

Відповідно до п. 36.5. Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З 14 квітня 2017 року облікова ставка Національного банку України встановлена на рівні 13% річних.

Сума пені, яка має бути сплачена страховиком за прострочення виплати дорівнює 1 398,90 грн. (сума відшкодування - 59 510,52 * 13% річних * 2 / 365 днів * 33 дні прострочення / 100%)

Тому в частині стягнення пені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі, підтвердженому дослідженими судом доказами.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача, на те, що ст. 625 ЦК України, яка передбачає стягнення суми боргу з урахуванням інфляції та трьох відсотків річних стосується лише грошових зобов'язань і не підлягає застосуванню до правовідносин страхового відшкодування.

Суд дотримується висновку, викладеного Верховним судом України у постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1003цс16, про те, що правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити надану послугу в грошах, а друга сторона має право вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням, а тому правовідносини з виплати страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням, а тому на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
14.04.2017 - 17.05.201759510.521.0221316.1960826.71

Як наведено в таблиці розрахунку, інфляційне збільшення суми боргу складає 1 316,19 грн., однак, суд, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно вимог якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню сума в межах заявлених позовних вимог 526,59 грн.

Також з відповідача підлягає стягненню три проценти річних від простроченої суми, а саме 161,41 грн. (сума відшкодування - 59 510,52 * 3% річних / 365 днів * 33 дні прострочення / 100%)

При вирішенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди суд враховує глибину душевних страждань позивача, а також керується принципами розумності та справедливості.

Так, встановлені судом обставини справи дозволяють дійти висновку про те, що протиправна поведінка відповідача та подія ДТП мала наслідком порушення права власності позивача та звичайного для нього укладу життя.

Враховуючи вік та матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку про те, що 1 000 грн. буде справедливим відшкодуванням завданої позивачу моральної шкоди, яку він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою відповідача та пошкодженням його власності.

На підставі договору про надання правової допомоги від 12.05.2017 р. (а.с. 37) позивачем було витрачено на отримання правової допомоги 3 000 грн. (а.с. 39).

Відповідно до копії квитанції № 48 від 24.05.2017 р., позивачем сплачено судовий збір в сумі 687,26 грн.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, в силу вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати мають бути присуджені позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судових витрат, що мають бути присуджені позивачу обчислюється таким чином:

3 687,26 грн. (понесені витрати) * 4086,90 (підлягають задоволенню вимоги) / 68 726,01 (сума заявлених позовних вимог) = 219,27 грн. судових витрат, які мають бути присуджені позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,263-265 ЦПК України, ст. 979, ч.1 ст. 990 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» () на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1): 1 398,90 грн. - пені за прострочення сплати страхового відшкодування, 526,59 грн. - інфляційного збільшення суми боргу та 161,41 грн. - три відсотки річних, а всього стягнути на користь ОСОБА_1 2 086,90 (дві тисячі вісімдесят шість гривень 90 коп.)

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) 1 000 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди та 1 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 2 000 (дві тисячі) грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) та з Публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта» (ЄДРПОУ: 0003418) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) 219,27 (двісті дев'ятнадцять гривень грн. 27 коп.) в якості відшкодування судових витрат.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Л.І.Грубіян