Справа № 517/558/17
Провадження № 2/517/4/2018
22 січня 2018 року смт. Захарівка
Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тростенюка В.А.,
при секретареві Грабовій І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про визнання 1/4 частини права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про визнання 1/4 частини права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
В позовній заяві посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Леніне Фрунзівського району Одеської області померла мати позивача ОСОБА_5. Родинні відносини спадкодавця і позивача підтверджуються свідоцтвом про його народження. Після смерті матері позивача залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки (пай) розміром 9,2 в умовах кадастрових гектарах на території Ленінської сільської ради, Фрунзівського району, Одеської області, колишнього КСП «Новий Шлях» відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 409/96 від 18.10.1996 року та який зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 43. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 05.11.1996 року.
10 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 травня 2017 року, державний нотаріус Романова І.С. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_1 виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 05.11.1996 року, який належав ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай).
Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі, однак ніхто із спадкоємців не подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Довідкою міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10.07.2017 року № 29-15-0.192-1712/125-17, нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки на день видачі довідки складає 187 552,31 грн.
Виходячи з викладеного, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним 1/4 частини права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, але попередньо надали до суду заяву, в якій вказали, що вимоги позовної заяви підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити та розглядати справу без їх участі.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у судове засідання неодноразово не з'являлись. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать зворотні поштові повідомлення, наявні в матеріалах справи.
Представник Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області у судове засідання не з'явився, але попередньо надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вирішення даної справи залишив на розсуд суду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до ч. 7 ст. 128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Згідно довідки відділу обліку та моніторингу ГУ ДМС України в Одеській області від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: с. Леніне Захарівського району Одеської області.
Відповідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області № 736 від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою: с. Майорське Захарівського району Одеської області.
Згідно довідки Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 02-15/625 від 26 грудня 2017 року, ОСОБА_4, зареєстрований за адресою: с. Торосове Захарівського району Одеської області.
Суд вважає, що відповідачі не з'явилися до суду без поважних причин, не подали відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08 січня 2003 року, актовий запис № 01, в с. Леніне Фрунзівського району Одеської області ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ОСОБА_5.
Родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_1, серії НОМЕР_3 видане Ленінською сільською радою Фрунзівського Одеської області 05 червня 1998 року, актовий запис № 9 у якому померла ОСОБА_5 записана матір'ю позивача.
Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що виданий Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 05.11.1996 року ОСОБА_5 належало право на земельну частку (пай) розміром 9,2 в умовах кадастрових гектарах на території Ленінської сільської ради, Фрунзівського району, Одеської області, колишнього КСП «Новий Шлях» відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 409/96 від 18.10.1996 року та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 43.
Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм держанні актів на право власності на землю.
10 травня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з наміром оформити спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 травня 2017 року, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_1 виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією Одеської області 05.11.1996 року, який належав ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай).
Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Аналогічні роз'яснення містить пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138 цс13, згідно яких відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
У пункті 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай), порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення до суду спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Згідно ст. 529 ЦК України (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина і батьки померлого.
Заповіт щодо свого майна спадкодавець не залишала. Спадкоємцями першої черги є позивач та відповідачі, а саме: чоловік ОСОБА_4, син ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, однак ніхто із спадкоємців не подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Довідкою міжрайонного управління у Великомихайлівському та Захарівському районах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 10.07.2017 року № 29-15-0.192-1712/125-17, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 від 05.11.1996 року, розміром 9,2 в умовах кадастрових гектарах на території Ленінської сільської ради, Фрунзівського району, Одеської області, колишнього КСП «Новий Шлях» Фрунзівського району Одеської області, відповідно до розпорядження Фрунзівської районної державної адміністрації № 409/96 від 18.10.1996 року був виданий громадянці України ОСОБА_5 сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 05.11.1996 року, в одному примірнику про, що свідчить запис в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 43.
Нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки на день видачі довідки складає 187 552,31 грн.
Відповідно до довідки Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області № 1034 від 14.09.2017 року, ОСОБА_5 в період з 05.10.1997 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала разом із своїм сином ОСОБА_1.
У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частина 5 статті 1268 ЦК України, передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У відповідності до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Оскільки мати позивача набула право на земельну ділянку, позивач має право успадкувати ці майнові права як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом після її смерті на підставі ст. 1261 ЦК України.
Враховуючи те, що мати позивача ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, тому позивач, згідно чинного на час відкриття спадщини Цивільного кодексу УРСР 1963 року, входить до кола спадкоємців за законом першої черги, тому суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб.
Керуючись статтями 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області про визнання права на 1/4 частини земельної частки (пай) в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, у порядку спадкування за законом право на 1/4 частину земельної частки (паю) розміром 9,2 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Затишанської селищної ради Захарівського району Одеської області, що належала матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 05 листопада 1996 року.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: