Провадження № 2-п/522/65/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

при секретарі Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини закордон,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник 20.11.2017 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про перегляд заочного рішення, яке було постановлено 21 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини закордон, яким позов ОСОБА_2 було задоволено та дозволено без згоди та супроводу батька ОСОБА_1 оформити документи для тимчасового виїзду громадянина України малолітньої ОСОБА_3 в супроводі матері, та тимчасово виїхати за межі України до Королівства аз. Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Російської Федерації строком на 1 (один) рік.

В обґрунтування заяви зазначив, що не згоден з рішенням суду від 21.08.2018 року, оскільки заявник не був сповіщений про час та місце розгляду справи, у звязку з чим був позбавлений можливості висловити свої заперечення, а також має докази та відомості, які мають істотне значення для справи.

Позивач у судове засідання не зявилася про дату, час та місце розгляду заяви сповіщалася належним чином.

Відповідач у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню на підставі наступного.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII. Вказаним Законом вводиться в дію нова редакція Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України (в новій редакції) справи в судах першої та апеляційної інстанцій, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 284 ЦПК України (в новій редакції) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Судом встановлено, що Приморським районним судом м. Одеси 21 серпня 2018 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини закордон, яким позов ОСОБА_2 було задоволено та дозволено без згоди та супроводу батька ОСОБА_1 оформити документи для тимчасового виїзду громадянина України малолітньої ОСОБА_3 в супроводі матері та тимчасово виїхати за межі України до Королівства аз. Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, Російської Федерації строком на 1 (один) рік.

Рішення мотивоване тим, що відмови та зволікання відповідача надавати дозвіл на виїзд його дочки за кордон, а також оформлення з цією метою проїзного документу дитини порушує право дитини на повний та гармонійний розвиток її особистості та вказує на зловживання відповідачем своїми батьківськими правами, передбаченими Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не приймає до уваги доводи заявника про те, що він не був повідомлений про судові засідання у справі, оскільки йому не направлялися та ним не отримувалися судові повістки про виклик, у звязку з чим він був позбавлений можливості висловити свої заперечення проти вимог ОСОБА_2, оскільки такі посилання представника заявника спростовуються матеріалами справи.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судом та ухвалення заочного рішення) судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду с прави про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У матеріалах справи наявна довідка Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, надана на запит суду, про те, що ОСОБА_1, зареєстрований з 26.07.2005 року за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання вимог ст. 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом) усі судові повістки про виклик надсилалися судом на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу проживання (перебування) відповідача.

З урахуванням наведеного, відповідач, згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України (в редакції, чинній на момент розгляду справи судом), вважається повідомленим належним чином про розгляд справи.

Жодного доказу на підтвердження поважності причин незявлення в судове засідання та неподання заперечень на позов заявником не надано.

Також, суд враховує, що заявником не додано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України.

У заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що у нього є докази та відомості, які мають істотне значення для справи, проте жодного доказу не додано до заяви про перегляд заочного рішення та не зазначено, що саме ці докази підтверджують та яке значення вони мають для вирішення спору.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неподання суду доказів, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2018 року в цивільній справі № 522/13642/17, унеможливлює встановлення їх наявності та істотності значення для вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України в результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у звязку із чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись: ст.ст.4,12, 13,76, 258-261, 287 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини закордон відмовити.

Розяснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.Ю. Бойчук