Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 754/9194/13-ц
Номер провадження 22-ц/796/987/2018
Головуючий у суді першої інстанції О.М. Панченко
Доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
17 січня 2018 року місто Київ

Номер справи 754/9194/13-ц

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л.Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А.М., Шахової О.В., секретар судового засідання Горак Ю.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_5

заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»

заінтересована особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві

Управління Державної виконавчої служби Відділ Державної

виконавчої служби Деснянського районного управління

юстиції в м. Києві

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», подану представником ОСОБА_6,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, постановлену у складі судді Панченко О.М. в приміщенні Деснянського районного суду м.Києва (інформація про час ухвалення судового рішення та дату складення повного тексту судового рішення відсутня)

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Свою вимогу мотивував тим, що 18.03.2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ним було укладено іпотечний договір в забезпечення виконання зобов'язань ПП «Будспецпроект» за кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «Будспецпроект». Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 26 вересня 2013 року було стягнуто солідарно з ПП «Будспецпроект» та ОСОБА_7 (поручителя) на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 1478191,37 грн. Також, 12.08.2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ним, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Масюком І.Є. та зареєстрований в реєстрі за №515. Стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором було звернуто на АДРЕСА_1. На виконання вказаного заочного рішення 23.12.2013 року було видано виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавче провадження №42921927 за яким в подальшому було припинено. Вважає, що обов'язок по сплаті заборгованості ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банком» за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 року виконано в повному обсязі, про що йому стало відомо з відповіді ПП «Будспецпроект» отриманої на запит. Так, на виконання інших судових рішень щодо стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором як з ПП «Будспецпроект», так і з поручителів було реалізовано майно одного з майнових поручителів на суму 5542293,61 грн. Таким чином, заборгованість в розмірі 1478191, 37 грн., за якою було звернуто стягнення на його квартиру, була погашена шляхом перерахування цієї суми 18 листопада 2015 року на користь стягувача та 5542293,61 грн. - 11 листопада 2016 року на користь стягувача, що разом становить 7021185,23 грн., оскільки його обов'язок як солідарного боржника перед кредитором припинено виконанням солідарного обов'язку іншим майновим поручителем в повному обсязі, тому виконавчий лист №2-3572/2013 є таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року заяву ОСОБА_5 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №2-3572/2013 від 23.12.2013 року виданий Деснянським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2011 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_5, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Масюком І.Є. та зареєстрований в реєстрі за №515.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Схід Фінанс», через свого представника ОСОБА_6, подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, невірну оцінку доказів, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви у повному обсязі.

В обґрунтування зазначено, що суд першої інстанції задовольняючи заяву помилково вважав наявними підстави для припинення зобов'язання визначені ст.ст. 598, 599 ЦК України. Суд помилково взяв до уваги письмовий запит заявника, згідно якого ПП «Будспецпроект» повідомило, що заборгованість за кредитним договором виконано у повному обсязі ще у 2015 році, не взявши до уваги платіжне доручення № 535 від 10.05.2016 року відповідно до якого на рахунок ПАТ «ВТБ Банк» було зараховано суму коштів у розмірі 1343986,18 грн., стягнутих з ОСОБА_9 згідно виконавчого листа від 11.07.2014 року за №2/753/4773/13, що підтверджує часткове припинення зобов'язань та погашення боргу у сумі 1343986,18 грн. Вважає, що суд дійшов помилково висновку про те, що докази щодо розміру суми заборгованості за договором та інформація, про те як були розподілені кошти від реалізації виконавчою службою іпотечного майна, повинні бути надані ТОВ «Схід Фінанс», оскільки такі докази підлягають витребуванню судом від виконавчої служби у провадженні якої перебуває відповідне виконавче провадження. Також помилковим є висновок суду про те, що вартість реалізованого майна значно перевищує суму заборгованості, оскільки будь яких доказів того, що сума у розмірі 5542293,81 грн. була зарахована на погашення заборгованості на рахунок ПАТ «ВТБ Банк» або на рахунок ТОВ «Схід Фінанс», матеріали справи не містять жодного доказу щодо розподілу чи зарахування цих коштів.

Зважаючи на положення п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Схід Фінанс» ОСОБА_10 доводи апеляційної скарги підтримала та просила задовольнити скаргу з викладених підстав.

Представники ОСОБА_5 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважають, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, підстави для її скасування відсутні.

Інші учасники справи (їх представники) в судове засідання апеляційної інстанції повторно не з'явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись у відповідності до вимог закону, причини неявки суду не повідомили, будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції від цих осіб чи їх представників не надходило. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних осіб з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, 18 березня 2011 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ПП «Будспецпроект» було укладено кредитний договір № 100.2.3-13/52к-11, згідно з умовами якого позичальнику було надано кредит у сумі 5 000 000 грн. 00 коп. строком користування до 17.09.2012 року зі сплатою 17,5% річних. В подальшому до зазначеного вище кредитного договору були внесені зміни та доповнення шляхом підписання чотирьох договорів про внесення змін

Для забезпечення виконання зобов'язань ПП «Будспецпроект» за кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року, між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір від 18.03.2011 року, відповідно до п. 2.1.1 якого, предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 55,60 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 15 серпня 2007 р. приватним нотаріусом КМНО - Ковальчуком С.П. Крім того, між сторонами було укладено договір № 1 та договір № 2 про внесення змін до договору іпотеки від 18.03.2011 року.

12 серпня 2013 року заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/9194/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5, третя особа ПП «Будспецпроект», про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 року шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернено стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2011 року укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_5, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Місюком І.Є., зареєстрованим в реєстрі за номером 515, а саме звернуто стягнення заборгованості на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та яка складається з двох жилих кімнат загальною площею 55,60 кв.м., житловою площею 29,70 кв.м., що належить іпотекодавцеві на праві власності на підставі договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 15 серпня 2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстраційним номером 4110з. Право власності ОСОБА_5 на предмет іпотеки було зареєстроване КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкт нерухомого майна» 30 серпня 2007 року у реєстрову книгу № д267-207 за реєстровим № 698, в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно право власності зареєстроване 14 липня 2010 року за реєстровим номером 30955104 для задоволення грошових вимог ПАТ «ВТБ Банк» за Кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011 року в сумі 1 478 191,37 гривень шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки, згідно з п. 2.2. договору № 2 від 28.09.2012 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.03.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Масюком І.Є. за номером в реєстрі 515 та встановлено в розмірі 580408,00 гривень, перерахування коштів які будуть отримані внаслідок звернення стягнення на вказане майно здійснити на користь ПАТ «ВТБ Банк».

На підставі цього рішення Деснянським районним судом міста Києва 23.12.2013 року видано виконавчий лист за справою № 754/9194/13-ц, який пред'являвся до Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві та був повернутий стягувачу 06.08.2015 року на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», про що зроблено відмітку на зворотній стороні виконавчого листа. Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє стягувача права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Також судом встановлено, що у зв'язку з неповерненням частини кредиту ПП «Будспецпроектом» ПАТ «ВТБ Банку» 26.09.2013 року Деснянським районним судом м. Києва було ухвалено рішення у справі № 754/8754/13-ц за позовом ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення солідарно з ПП «Будспецпроект» та ОСОБА_7 суми заборгованості в розмірі 1 478 191, 37 грн.

ПП «Будспецпроект», на письмовий запит ОСОБА_5, повідомило, що зобов'язання за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 року виконані в повному обсязі, а саме погашена заборгованість перед ПАТ «ВТБ Банк» в розмірі 1 478 191,37 грн. Так, згідно цієї відповіді за № БСП -23/09-16/1 від 23 вересня 2016 року та доданих до неї матеріалів, зокрема, платіжних доручень № 163 від 18.11.2015 року, № 164 від 18.11.2015 року та № 165 від 18.11 2015 року в інтересах ПП «Будспецпроект» ТОВ «ТД Чайка» була погашена заборгованість в повному обсязі ще в листопаді 2015 році. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами (т.2 а.с. 62,63,64), вони визнаються і ПАТ «ВТБ Банк» (т.3 а.с.14-16).

Оскільки виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором відбулося лише 18.11.2015 року, ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до суду за стягненням донарахованої заборгованості по відсотках за користування кредитом з часу винесення рішення до часу його виконання. Сума процентів була стягнута з поручителя, яка уклала іпотечний договір та договір поруки ОСОБА_9 на вибір кредитора ПАТ «ВТБ -Банк», що встановлено рішенням Дарницького районного суду від 22.12.2015 року по справі № 753/20656.

За даним боргом, суд не звертав стягнення на майно ОСОБА_5, а тому ОСОБА_5 мав відповідати лише за боргом у розмірі 1478191,37 грн., що було визначено рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.08.2013 року (т1 а.с. 132-136).

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 23 жовтня 2013 року скасовано та ухвалене нове, яким позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_9 третя особа: ПП «Будспецпроект» про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення з №11 по №15, №15а, з №16 по №31, з №71 по №83, з №85 по №95 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640,0 кв.м., які розташовані на шостому поверсі за адресою: АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_9 на праві власності на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13.08.2010 року, додаткового рішення від 19.11.2010 року, ухвали від 03.03.2011 року, зареєстрованого КП «БТІ» 07.12.2012 року за реєстраційним номером 32278969 шляхом продажу майна на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною предмету іпотеки згідно п.2.2. Договору №2 від 28.09.2012 року про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого 18.03.2011 року приватним нотаріусом КМНО Масюком І.Є. за реєстровим № 517, 518 в розмірі 4757333 грн. на користь ПАТ «ВТБ Банк».

25.07.2014 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження №44145533 на виконання вищевказаного рішення.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 січня 2016 року роз'яснено рішення Апеляційного суду м. Києва від 26 лютого 2014 року у даній справі, а саме вказано, що звернуто стягнення на предмет іпотеки нежитлові приміщення з №11 по №15, №15а, з №16 по №31, з №71 по №83, з №85 по №95 (частини групи приміщень №1а) загальною площею 640,0 кв.м., які розташовані на шостому поверсі за адресою: АДРЕСА_2, що належать ОСОБА_9 на праві власності в рахунок погашення заборгованості боржника ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором №100.2.3-13/52к-11 зі змінами та доповненнями до нього.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2016 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Схід Фінанс» у відповідності до ст.ст. 512. 514, ЦК України було укладено договір про відступлення права вимоги за Кредитним договором та Договором забезпечення, та за договором іпотеки. За умовами яких ПАТ «ВТБ Банк» відступило, а ТОВ «Схід Фінанс» прийняло право вимоги за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18 березня 2011 р., договором іпотеки № від 18 березня 2011 року заборгованості у розмірі 878113,26 грн. станом на 08.-6.2016 року.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 липня 2016 року замінено стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Схід Фінанс» за виконавчим листом № 2-3572/2013 виданим 23.12.2013 року.

Судом встановлено, що були проведені електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмет іпотеки боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_9.). Переможцем електронних торгів заставленого арештованого нерухомого майна - нежитлових приміщень площею 640 кв. м., вартістю 5 542 293, 61 грн. стало ТОВ «Схід Фінанс».

Задовольняючи заяву суд першої інстанції вважав, що виконавчий лист № 2-3572/2013 від 23.12.2013 року з підстав того, що обов'язок боржника відсутній у зв'язку з повним його виконанням, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю. При цьому врахував той факт, що ОСОБА_5 був майновим поручителем в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, зобов'язання виконані шляхом реалізації нерухомого майна поручителя ОСОБА_9

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він ґрунтується на вимогах закону. Підстав для скасування вказаної ухвали суду першої інстанції суд не вбачає.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК Українисуд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК Українипередбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку із його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Як вбачається з Акту про реалізацію предмета іпотеки від 23 листопада 2016 року в ньому зазначається виконавче провадження № 44145533. Саме за цим провадженням звернуто стягнення на предмет іпотеки на погашення заборгованості за кредитним договором № 100.2.3-13/52-к-11 від 18.03.2011 року. Згідно акту майно передано у власність ТОВ «Схід Фінанс».

Отже є очевидним, що сума боргу відповідно до виконавчого провадження №44145533 з примусового виконання виконавчого листа №2-3572/2013 від 23.12.2013 року виданого Деснянським районним судом м. Києва про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 18.03.2011 року, перевищує фактичну суму заборгованості, оскільки сума боргу частково погашена ПП «Будспецпроект» у розмірі 1478191,37 грн. та частково погашена шляхом проведення електронних торгів з реалізації майна поручителя ОСОБА_9 вартістю 5542293,61 грн., переможцем яких стало ТОВ «Схід Фінанс».

Разом з тим, із досліджених судом доказів у їх сукупності вбачається, що по виконавчому провадженню № 44145533 заборгованість підлягає погашенню у першу чергу ПП «Будспецпроект» перед ПАТ «ВТБ Банк» правонаступником якого є ТОВ «Схід Фінанс» за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011року, зі змінами та доповненнями до нього, а тому зобов'язання вважаються виконаними боржником. Тобто, ПАТ «ВТБ Банк» скористалось своїм правом вимоги погашення заборгованості із усіх боржників солідарно. Банк отримав заборгованість за кредитом від боржника, а стягнення процентів та стягнення на предмет застави Банк отримав від поручителя ОСОБА_9

Даних обставин ТОВ «Схід Фінанс» не було спростовано під час розгляду заяви судом першої інстанції, не надано беззаперечних доказів на спростування цих обставин під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виданого 23.12.2013 року виконавчого листа № 2-3572/2013 у справі за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_5, третя особа: ПП «Будспецпроект», про звернення стягнення на предмет іпотеки таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, вірним є висновок суду першої інстанції у тому, що ОСОБА_5 не є поручителем у розумінні ст. 553 ЦК України за кредитним договором № 100.2.3-13/52к-11 від 18.03.2011року, він виступає майновим поручителем - заставодавцем.

Доводи апеляційної скарги щодо ненадання ТОВ «Схід Фінанс» доказів про розмір суми заборгованості та інформації щодо розподілення коштів отриманих від реалізації майна ОСОБА_9, оскільки такі докази підлягають витребуванню від виконавчої служби у провадженні яких перебуває відповідне виконавче провадження, відхиляються судом як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції. Суд першої інстанції здійснив усі необхідні процесуальні дії щодо витребування від виконавчої служби відповідних доказів, однак відповідні документи до суду не надійшли. Разом з тим, ТОВ «Схід Фінанс» не додано до апеляційної скарги доказів неможливості отримання таких документів самостійно, не доведено тих обставин на які Товариство посилається як на заперечення щодо виконання боржником та поручителями зобов'язань за вказаним кредитним договором.

Інші доводи апеляційної скарги, які зводяться до неналежної оцінки зібраних у справі доказів та необхідності відмови у задоволенні заяви у повному обсязі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, такі доводи є безпідставними та такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Так, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, є такими, що не можуть вплинути на правильність висновків суду по суті спору.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Схід Фінанс», подану представником ОСОБА_6, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386 ЦПК України, п.8 ч.1 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року,п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VІІІ, ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд -

п о с т а н о в и в :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Схід Фінанс», подану представником ОСОБА_6, без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повну постанову складено 22 січня 2018 року.

Судді: Л.Д. Поливач

А.М.Стрижеус

О.В.Шахова