___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/520/526/18
УХВАЛА

про видачу дубліката виконавчого листа

01.11.2018 року

Київський районний суд м. Одеси

Головуючий - суддя Куриленко О.М.

За участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 520/13542/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності

В С Т А Н О В И В :

24.10.2018 року представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа на підставі постанови Верховного суду України від 16 травня 2018 року по цивільній справі № 520/13542/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності

В своїй заяві посилається на те, що виконавчий лист було втрачено при його поверненні державним виконавцем, що і стали підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання зявився представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, який заяву підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ній.

Боржники по справі у судове засідання не зявились, про час дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Відповідно до п. 17 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/13542/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено частково. Усунуто ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6. В решті позов залишено без задоволення.

Ухвалами апеляційного суду Одеської області від 14.04.2015 року та 30 травня 2016 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року залишено без змін.

Окрім того, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2016 року залишено без змін.

Таким чином, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 29 травня 2014 року на теперішній час є чинним та має бути звернуто до примусового виконання.

Але раніше, 21 червня 2016 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 520/13542/13-ц про усунення ОСОБА_2 перешкоди у користуванні власністю будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Проте, постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції від 01.09.2016 року виконавчий лист № 520/13542/13-ц, виданий 21.06.2016 року було повернуто до органу, що його видав, на підставі ч. 1 ст. 48 та ст.. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник посилається на те, що виконавчий лист було втрачено при його поверненні з Відділу, до суду він не повертався, в матеріаліах справи відсутній.

Отже, можливо зробити висновок, що рішення суду набрало законної сили, але не виконувалось, оскільки виконавчий лист було втрачено.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне заяву ОСОБА_2 задовольнити та видати дублікат виконавчого листа № 520/13542/13-ц щодо усунення ОСОБА_2 перешкод у користуванні власністю будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконано і не втратило своєї законної сили, а також те, що докази повернення виконавчих листів до суду, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження», в матеріалах справи відсутні.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обовязковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду»

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», пунктом 17.4) Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, ст. 433 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі № 520/13542/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності задовольнити.

Видати стягувачу, ОСОБА_2, дублікат виконавчого листа у справі № 520/13542/13-ц щодо усунення перешкод у користуванні власністю будинком АДРЕСА_1, шляхом виселення з нього ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.