справа № 462/5363/18
УХВАЛА

01 листопада 2018 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Кирилюк А.І., розглянувши позовну заяву Львівського комунального підприємства «Сигнівка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги,

встановив:

29.10.2018 року представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду заяву про оголошення недовіри/відводу судді Кирилюка А.І., що датована 29.10.2018 р.

В заяві відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник покликаються на наступне. Представник позивача ЛКП «Сигнівка», звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за надані житлово комунальні послуги у розмірі 6905,71 грн. Ухвалою Залізничного районного судду м. Львова від 16.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Львівського комунального підприємства «Сигнівка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги, та роз'яснено сторонам їх процесуальні права та обов'язки, а також наслідки їх невиконання. У вказаній ухвалі відповідачі вбачають незаконні дії судді Кирилюка А.І., які проявились у тому, що останній виніс ухвалу про відкриття провадження, яка на думку відповідачів та їх представника є не законною. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають вказаний позов безпідставним, оскільки суддя Залізничного районного суду м, Львова ОСОБА_4 впродовж 2014.,2017 років вже розглядала справу № 462/5972/14-ц за позовною заявою ЛКП «Сигнівка» в якій вимагали стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 борг ніби то за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 8506,43грн. Справа № 462/5972/14-ц за ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 24.01.2017 суддею Руміловою Н.М, залишена без розгляду через неявку представників в судові засідання протягом 2016, 2017 років, у звязку із чим вважають, що позивач фактично відмовився від позову.

Крім того, свою заяву про відвід судді мотивують також тим, що при ознайомленні з матеріалами справи 26.10.2018 року, представник відповідача ОСОБА_3, виявив, на його думку, грубі порушення норм процесуального та матеріального права, яка полягає в поданні повної заяви неналежним позивачем ЛКП який не надав доказів наявності у відповідачів боргу за порушення договору, та не сплатив судовий збір який замаскував двома платіжними дорученнями № 2470 від 07,02.2017 (сплачено 1600,00грн.) та №1020 від 30,01,2018 (сплачено 176,20грн.). Крім того зазначає, що фальшивість, незаконність платіжного доручення №2470, підтверджується тим, що позивач не міг завчасно за рік і сім місяців наперед сплатити неповний судовий збір в розмірі 1600грн. в якому не зазначені прізвища відповідачів і в штампі банку не вказана дата зарахування платежу. Також, вважає, що фальшивість, незаконність платіжного доручення № 1020, доведена тим, що позивач не міг завчасно за сім місяців наперед сплатити неповний судовий збір в розмірі 176,20грн. (в 10 разів менше необхідних 1760грн.) хоча вказав прізвища відповідачів.

На переконання відповідачів, це є доказом упередженого, неприязного ставлення до відповідачів, порушення їх конституційних, конвенційних, деклараційних прав та свобод, викликає сумнів в безсторонності, професійних знаннях чи імовірного конфлікту інтересів при розгляді вказаної позовної заяви, головуючим суддею Кирилюком А. І., та на його думку достатньо з існуючої практики у вказаному суді таких рішень, що ґрунтувались на врахуванні думки Європейського суду з прав людини, викладених у справах «Булут проти Австрії», «Бускаріні проти Сан-Марино», Коем та інші проти Бельгії», «Цанд проти Австрії», заяви № 7360/76, доповіді комісії від 12.10.1978 року та «Росії проти Франції», заяви № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року, справи «Сокуренко і Стригун проти України» щодо необхідності забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений стороною відповідача відвід є необгрунтованим, оскільки його мотиви є надуманими, заява зводиться до незгоди відповідачів з процесуальними діями головуючого під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, не наведено жодних підстава для відводу судді згідно ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Внаслідок наведеного, оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого стороною відповідачів відводу судді Кирилюку А.І., суд вважає, що провадження у справі слід зупинити до вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 40, 268 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Зупинити провадження у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Сигнівка» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані житлово комунальні послуги, до вирішення питання про відвід.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: А.І. Кирилюк