Провадження №2/592/4825/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника третьої особи: Погрібної О.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: 40019, АДРЕСА_1), в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4 (місце проживання: 40020, АДРЕСА_2), третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради (місцезнаходження: 40034, м. Суми, вул. Харківська, буд. 35), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду та свої вимоги підтримала у судовому засіданні і мотивує тим, що відповідач ОСОБА_4 є її рідним братом, який від цивільного шлюбу з ОСОБА_5, має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після народження батьки ОСОБА_3 її покинули на неї та її батьків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та продовжували жити окремо від дитини, не виконуючи свої батьківські обов»язки. Саме вона здійснювала всі витрати пов»язані з придбанням необхідних речей (одяг, взяття, засоби особистої гігієни та інше), що було здійснено за її особисті кошти, батьки не приймали участі у вихованні доньки

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати дитини ОСОБА_5 померла, батько з донькою взагалі не спілкується, не надає кошти на утримання доньки, не цікавиться її особистим життям, здоров»ям, навчанням, жодного разу не відвідував батьківські збори. На даний час ОСОБА_3 вступила до коледжу Сумського національного аграрного університету за спеціальністю «Право» на комерційну основу, плату за навчання здійснює вона, та в подальшому бажає встановити піклування над своєю племінницею, здійснювати над нею повноцінний нагляд, представляти її інтереси як законний представник.

ОСОБА_3 має погані стосунки з батьком ОСОБА_4, вона з ним майже не спілкується, має на нього певні образи за те, що він ніколи не виконував свої батьківські обов»язки. Її брат ОСОБА_4 жодного разу не намагався налагодити відносини з донькою.

Тому позивачка просить суд позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою суду від 19.09.2018 року було відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

10.10.2018 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_4, про те, що він згоден з позовними вимогами пропозбавлення його батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 та стягнення аліментів та просив розглянути справу без його участі.

3-тя особа: представник служби у справах дітей Сумської міськради Погрібна О.С. вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню, оскільки з співбесіди з ОСОБА_4 з"ясовано, що він дійсно не займається вихованням доньки, не надає їй матеріальної допомоги, має з нею складні відносини, які налагоджувати не збирається, фактично самоумунувся від виконання батьківських обов"язків та погоджується з позбавленням його батьківьких прав. ДВисновок служби у справах дітей про позбавлення батьківських праві підтримала.

Заслухавши пояснення позивача, представника 3-ї особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

При житті вона була інвалідом 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням від 26.03.2008 року (а.с.9).

Згідно довідки КУ Сумськоїспеціалізованої школи 1-111 ступенів № 7 від 27.08.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчалася у школі № 7 у 11/В класі. Зі слів класного керівника за період навчання батько учениці не спілкувався з класним керівником, не брав участі в батьківських зборах та інших заходах класного колективу, не цікавився життям своїєї доньки (а.с.9).

Згідно довідки МЄІРЦ № 348/121999 вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини, ніякої допомоги по її утриманню не надавав, вихованням доньки ОСОБА_3 не займається на протязі її життя, не турбується станом здоров"я дитини, не відвідує доньку за місцем мешкання, тобто злісно ухиляється від виконання батьківських обов"язків.

З висновку служби у справах дітей Сумської міської ради про можливість позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав вбачається, що він є батьков неповнолітеьої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на вихаванні та утриманні тітки ОСОБА_1. Мати дитини ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. При співбесіді ОСОБА_4. погоджувався з позбавленням його батьківських прав, оскільки свідомо ухиляється від виконання батьківських обов»язків щодо виховання та утримання доньки, виявляє байдужість до дитини. Служба у справах дітей вважає можливим позбавити ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 21.22).

Між сторонами склалися сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані поважати дитину, виховувати її в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частиною 3 статті 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. ст. 7, 155 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак він не бере ніякої участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не бере доньку з собою на відпочинок, не створює умов для отримання нею освіти, що суперечить забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до положень ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, керуючись ст. 206 ЦПК України, так як визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, враховуючи, що ОСОБА_4. не бере участі у вихованні неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріально не забезпечує та не піклується про неї, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, що суперечить забезпеченню інтересів дитини, суд вважає необхідним позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 є особою працездатного віку, але не працює, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на її користь.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст. 7, 150, 155, 164, 166, 180, 182Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволити.

Позбавити ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Суми (місце проживання: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, не працюючий, аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття, починаючи стягнення з часу винесення звернення до суду з 12.09.2018 р. на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя І.М. Фоменко