Справа № 751/7620/17 Провадження № 22-ц/795/161/2018 Головуючий у I інстанції - Горбенко Н. О. Доповідач - Онищенко О. І.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.

при секретарі: Бивалькевич Т.В.

Позивач: ОСОБА_2

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м.Чернігові ради

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2

На рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 грудня 2017 року (суддя Горбенко Н.О.), ухвалене об 11 год. 29 хв. у місті Чернігові, повний текст рішення складено 08 грудня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради (далі УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради) компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 17 909 грн 24 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2011 року зобов'язано УПСЗН Новозаводської у м. Чернігові ради зробити йому перерахунок та виплату одноразової компенсації у зв'язку з переходом з 3 групи інвалідності на 2 групу. Вказана сума була виплачена без урахування компенсації втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (за період з 01.05.2010 року по 01.09.2017 року), як це передбачено Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», а тому позивач і просить стягнути цю сум з відповідача.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що його право на отримання компенсації прямо передбачено пунктом 3 абзацу 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим Постановою КМУ від 21.02.2001 року №159. Крім того, судом першої інстанції не застосовано правову позицію Верховного суду України викладену у справі № 6-58цс16 від 30.03.2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення. Відповідач вказує, що згідно чинного законодавства компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у випадку, якщо доходи не мають разового характеру. За доводами УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради, оскільки компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є одноразовою, то Управління не має правових підстав для нарахування ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати. Також відповідач посилається, що зазначена у справі №6-58цс16 допомога має інші правові підстави для виплати, ніж допомога, яка виплачувалась позивачу.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 квітня 2011 року задоволено позов ОСОБА_2; визнано дії УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради в частині відмови позивачу в перерахунку та виплаті різниці одноразової компенсації у зв'язку з переходом з 3 групи інвалідності на 2 групу інвалідності у відповідності зі ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - неправомірними; зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплату одноразової компенсації ОСОБА_2 у зв'язку з переходом з 3 групи інвалідності на 2 групу інвалідності у відповідності до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виходячи із 15 розмірів мінімальної заробітної плати, встановлених на час визначення 2 групи інвалідності за виключенням раніше виплачених сум (а.с.5-7).

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_2 зарахування коштів згідно зазначеної постанови відбулося 22 вересня 2017 року (а.с.15).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що компенсація втрати частини грошових доходів у вигляді одноразової допомоги та компенсації у зв'язку з порушенням термінів їх виплати не передбачена законодавством.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» (на який посилався позивач як на підставу для задоволення своїх вимог) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159 було затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, пунктом 3 якого також встановлено, що компенсації підлягають грошові доходи (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Виходячи з викладеного, застосування вказаних положень законодавства можливе лише у випадку, якщо порушено строки виплати громадянам доходів, які не мають разового характеру.

ОСОБА_2 ж свої вимоги про стягнення компенсації пов'язував з порушенням термінів виплати одноразової компенсації у зв'язку з його переходом з 3 групи інвалідності на 2 групу інвалідності, обов'язок по перерахунку та виплаті якої постановою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 квітня 2011 року було покладено на УПСЗН Новозаводської районної у м.Чернігові ради. Тобто фактично вимоги позивача зводяться до стягнення компенсації за невиконання рішення суду, яка не передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159.

Не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги про необхідність застосування до спірних правовідносин правової позиції, яка викладена у справі № 6-58цс16 від 30.03.2016 року, оскільки між позивачем та відповідачем виникли інші правовідносини, що регулюються Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" яким створено додатковий механізм їх гарантування.

Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 23 січня 2018 року.

Головуючий:Судді: