П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 жовтня 2018 року місто Київ
Єдиний унікальний номер справи 758/2359/18
Номер провадження № 22-ц/824/1260/2018
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В.В., Шахової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Іваницької О. В.,
вивчивши апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року, постановлену під головуванням судді Захарчук С.С., у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя,
в с т а н о в и в :
У лютому 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 через представника адвоката ОСОБА_2, звернулись до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5, третя особа Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, свідоцтва про право власності на частку у спільному майна подружжя.
Крім того, позивачі звернулись із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA А5, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого МРЕВ-11 м. Києва 11 липня 2008 року.
Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 13 серпня 2018 року надіслала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, просила ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви.
Апеляційну скаргу, мотивувала, зокрема, тим, що позивачі звернулись до суду з даним позовом, оскільки вважають, що відповідач незаконно набула за оспорюваними свідоцтвами право на спадщину, право на спадщину, та право власності на частку у спільному майні подружжя, права власності на 5/6 частин автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA А5, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, ввівши в оману і спадкоємців, і нотаріуса, щодо перебування у шлюбі із спадкодавцем на час його смерті, і утримує автомобіль у себе, погрожуючи його продати по запчастинам. У звязку з такими погрозами, позивач ОСОБА_3 звертався до поліції з відповідною заявою, так як відповідач, не будучи у шлюбі, набула незаконним шляхом право власності на автомобіль, який не може їй належати.
Таким чином, для захисту своїх прав, позивачі були змушені звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки існує загроза знищення фізично спірного автомобіля, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Більше того, посилання суду, що матеріали справи не містять інформації про намагання відповідача відчужити майно, спростовуються позовними вимогами та доказами, доданими до позову, оскільки забезпечення позову і спрямовуються, насамперед, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 04 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду у судове засідання з повідомленням учасників справи.
Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29 грудня 2017 року №452/2017 постановлено, зокрема, ліквідувати Апеляційний суд міста Києва. На виконання вимог Закону, Апеляційним судом міста Києва передано дану справу до новоутвореного Київського апеляційного суду.
Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2018 року, справу призначено судді-доповідачу Вербовій І.М. Судді, які входять до складу колегії: Вербова І.М. головуючий суддя, судді: Саліхов В.В., Шахова О.В.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2018 року дану справу прийнято до розгляду, призначено у відкритому судовому засіданні на 31 жовтня 2018 року о 11 год. 40 хв.
До суду апеляційної інстанції учасники справи не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями про отримання судових повісток-повідомлень, у звязку з чим відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України колегія суддів вважала за можливе розглядати справу за їх відсутності.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи та письмові докази, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не наведено обставин, які вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а також не надано доказів, які дають підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Так, частинами 1,2 статті 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Виходячи з розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Частинами 1-4 статті 154 ЦПК України передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобовязаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
Так, відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Так, позивачі звернулися до суду з даним позовом про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину, свідоцтва про право власності на частку у спільному майна подружжя, оскільки вважають, що відповідач незаконно набула за оспорюваними свідоцтвами право на спадщину, а також право власності на частку у спільному майні подружжя, в тому числі права власності на 5/6 частин автомобіля марки SKODA, модель OCTAVIA А5, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, ввівши в оману і спадкоємців, і нотаріуса, щодо перебування у шлюбі із спадкодавцем на час його смерті.
Крім того, для захисту своїх прав, позивачі звернулися до суду із заявою про забезпечення позову, оскільки вважають, що існує загроза знищення фізично спірного автомобіля, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
Тобто, у даному випадку наявні підстави для вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивачів від можливих недобросовісних дій із боку відповідача, для забезпечення позивачам реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь останніх.
Доводи апеляційної скарги дають підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, у звязку з чим оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є обґрунтованими, оскаржувану ухвалу не можна назвати законною та обґрунтованою, у звязку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви позивачів про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 24 липня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнити.
В порядку забезпечення позову, накласти арешт на автомобіль марки SKODA, модель OCTAVIA А5, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, зареєстрованого МРЕВ-11 м. Києва 11 липня 2008 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2018 року.

Суддя-доповідач: І.М.

Вербова

Судді: В.В. Саліхов

О.В. Шахова