Справа № 161/6757/14-ц Провадження №22-ц/773/44/18 Головуючий у 1 інстанції: Черняк В.В.
Категорія: 81 Доповідач: Данилюк В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання апеляційної скарги неподаною та повернення

25 січня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Данилюк В. А., перевіривши матеріали справи за заявою Управління охорони здоров'я Луцької міської ради Волинської області про звільнення від обов'язків опікуна, заінтересована особа - ОСОБА_2, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 24.11.2017 року апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року у даній справі залишено без руху та надано строк для належного оформлення апеляційної скарги, подачі документу, що посвідчує повноваження представника та сплати судового збору - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Як вбачається з супровідних листів апеляційного суду, 27 листопада 2017 року, 11 грудня 2017 року, 03 січня 2018 року копія ухвали від 24.11.2017 року про залишення апеляційної скарги без руху надсилалась ОСОБА_2 на адресу, вказану ним в апеляційній скарзі.

Однак, тричі копія ухвали поверталась до суду без вручення з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

У ст. 295 ЦПК в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, законодавець закріпив вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього кодексу.

Аналіз ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 121 ЦПК в редакції, чинній на час подання апеляційної скарги та постановлення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, зумовлює висновок, що суддя апеляційної інстанції, установивши, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 295 ЦПК або що не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє особу, яка подала апеляційну скаргу, і надає їй строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'ять днів з дня отримання особою ухвали.

Якщо ж особа, яка подала апеляційну скаргу, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 295 ЦПК, сплатить суму судового збору, апеляційна скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше вона вважається неподаною і повертається особі, яка подала апеляційну скаргу.

Встановлено, що апеляційна скарга подана до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року без додержання вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, тому питання про визнання неподаною апеляційної скарги та її повернення слід вирішити з урахуванням п. 11 ч. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у чинній редакції, на підставі ч. 3 ст. 185, ст. 357 цього кодексу.

За ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу, застосовуються положення статті 185 цього кодексу.

Таким чином, саме звернення особи до суду з апеляційною скаргою не спричиняє безумовного відкриття апеляційного провадження у справі та початку стадії апеляційного провадження. Адже суд, відкриваючи апеляційне провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, порядку здійснення права на звернення до суду апеляційної інстанції (умови реалізації права на звернення до суду апеляційної інстанції). Процесуальним наслідком недотримання особою, яка подає апеляційну скаргу, умов реалізації права на звернення до цього суду з апеляційною скаргою є залишення скарги без руху або її повернення в разі неусунення недоліків.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції може вирішити питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК відсутні винятки з указаного порядку.

Відповідно до п. 116 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 5.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Таким чином, здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що як суд апеляційної інстанції, так і особа, яка подала апеляційну скаргу, наділені низкою процесуальних прав та обов'язків.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2, протягом тривалого часу не вживав будь-яких заходів для виконання ухвали апеляційного суду від 24 листопада 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, не цікавився станом провадження в даній справі.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не усунула недоліки, не оформила належним чином апеляційну скаргу у строк, встановлений судом, не сплатила судового збору, апеляційну скаргу необхідно визнати неподаною і повернути на підставі ст. ст. 185, 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ч. 3, ст. 356, ст. 357 ч. 2 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2017 року в даній справі визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя