Справа №: 272/134/17
Провадження № 2/272/168/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді - Чуб І.А.,

секретаря судового засідання Яцюк В.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обгрунтовує наступним. 05.01.2016 року відбулася ДТП за участю автомобіля "Опель" д.н.з. НОМЕР_1 під його керуванням та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В ході досудового розслідування матеріалів кримінального провадження № 0000003 від 05.01.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 КК України та відповідно до постанови слідчого СВ Андрушівського ВП БВП ГУ НП в Житомирській області ст.лейтенанта ОСОБА_5 від 25.02.2016 року винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП визнано ОСОБА_4, а кримінальне провадження закрито. Дана постанова слідчого не оскаржувалася та залишається в силі. Винуватцем ДТП ОСОБА_4 завдані позивачу збитки, які в добровільному порядку не відшкодовані. Як власник забезпеченого у відповідності до ст.6 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" транспортного засобу не повідомив свою страхову компанію про настання страхового випадку, що в свою чергу також призвело до порушення прав та законних інтересів позивача. Таким чином позивач був змушений ремонтувати свій автомобіль за власні кошти, загальна сума яких становить 31180,00 грн. Також внаслідок ухилення відповідача від здійснення матеріального відшкодування позивач був змушений збирати велику кількість документів, звертатись за юридичною допомогою, що позначилося на його душевному стані та призвело до погіршення взаємовідносин у сім"ї, внаслідок чого він зазнав моральної шкоди, яку оцінює в 5000,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 31180,00 грн. та моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. та судові витрати: судовий збір в сумі 640,00 грн. та кошти за проведення експертизи, в сумі 2002,00 грн..

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з наведених у ньому підстав, пояснивши, що відповідач ухилився від притягнення його до відповідальності за вчинення ДТП, так як на виклики до поліції з метою складення протоколу не з`являвся, тому не був притягнутий до відповідальності, однак ДТП виникла через порушення ПДР ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами кримінальної справи, поясненнями свідків, в тому числі працівника поліції ОСОБА_6, який виїздив на місце пригоди. По суті ДТП пояснив, що 05.01.2016 року біля 14.00 год він їхав на автомобілі «Опель», н/з НОМЕР_1 з дому по вул. Зазулінського м.Андрушівка на роботу в сторону центру, їхав повільно десь 20-30 км/год, так як було слизько. В цей момент на зустрічній полосі руху зі сторони автостанції рухався автомобіль «БМВ» та неподалік магазину «Бабич» він включив лівий поворот та не зупиняючись став повертати вліво, продовживши рух. Коли він це побачив, то почав гальмувати , щоб уникнути зіткнення, відстань між його автомобілем та автомобілем БМВ в момент гальмування та виникнення небезпеки для руху була десь 3-5 метра, однак так як було слизько уникнути зіткнення не вдалося і він в`їхав передньою правою частиною автомобіля "Опель" в заднє праве колесо автомобіля «БМВ». На його думку, водій «БМВ» повинен був його пропустити, оскільки він рухався по головній дорозі по своїй смузі руху.

Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначивши, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ДТП підтверджується матеріалами кримінального провадження, поясненнями сторін, свідків та висновками експертиз, а також поведінкою відповідача, який ухилявся від явки до поліції з метою притягнення його до адміністративної відповідальності, тому судом не було його притягнуто за ст. 124 КУпАП, позивачем надано письмові докази на підтвердження матеріальної та моральної шкоди, які не були спростовані відповідачем та його представником, тому просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що його вини у скоєнні ДТП немає, він не притягувався судом до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, тому відсутні підстави для стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди. Також по суті ДТП пояснив, що 05.01.2016 року в обідню пору він їхав на автомобілі «БМВ» зі сторони автостанції м.Андрушівка по вул. Зазулінського з швидікістю 20-30 км/ год та з метою під`їзду до аптеки, яка розташована по лівій стороні руху, він ввімкнув лівий поворот, прийняв положення ближче до осьової лінії дороги, яку не було видно під снігом, призупинився і побачив зустрічний автомобіль «Опель», який рухався на великій швидкості та його заносило в різні сторони. Коли він зрозумів, що автомобіль "Опель" заносить в бік його автомобіля «БМВ» та може відбутися зіткнення він вирішив втікати в ліву сторону руху, так як колеса його автомобіля були вивернуті вліво. Однак уникнути зіткнення не вдалося і автомобіль «Опель» вдарив його автомобіль «БМВ» в задню частину. Зіткнення відбулося біля лівого бордюра у напрямку руху його автомобіля. На його думку швидкість автомобіля Опель була 40-60 км/год..

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП не доведена, його не було притягнуто судом до відповідальності за вчинення порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 25.11.2017 року міститься висновок притягнути винуватця ДТП до відповідальності за ст. 124 КУпАП та не вказано особу ОСОБА_4. Вважав, що відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди через недоведеність його вини у вчиненні ДТП, тому немає необхідності спростовувати розмір шкоди.

Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000003 видно, що 05.01.2016 року до чергової частини Андрушівського ВП БВП ГУ НП в Житомирській області від ОСОБА_1 надійшло повідомлення про те, що 05.01.2016 року близько 14 год. по вул.Зозулінського в м.Андрушівка сталася ДТП, в результаті якої останній отримав тілесні ушкодження (а.кр. пр. с.1 к.п.).

Постановою про закриття кримінального провадження від 25.11.2017 року кримінальне провадження за ст. 286 ч.1 КК України закрито, у постанові також зазначено винуватця ДТП притягнути до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а. кр. пр. 79-81). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_3 було механічно пошкоджено, що підтверджується довідкою інспектора Андрушівського ВП Є.С.Кондратюка (а.с. 219). Позивачу завдано матеріальних збитків, що підтверджується рахунком-фактурою, актом виконаних робіт, товарними чеками на загальну суму 31180,00 грн. (а.с.220-225). Автомобіль Opel Astra н/з НОМЕР_1, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить позивачу ОСОБА_1 ( а.с. 7). Згідно поліса № АІ/5945223 автомобіль НОМЕР_3 було застраховано (а.с. 226).

Згідно висновку автотехнічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні від 29.05.2017 року № 3/332 в умовах пригоди та в даній дорожній ситуації водій автомобіля "Опель", д.н.з. АМ 2464АО, ОСОБА_1 повинен був керуватися пп.1.10 "Дорожні умови", Дорожня обстановка", 12.1,12.3 ПДР України; водій автомобіля "БМВ"д.н.з. АМ 5655ВМ повинен був керуватися пп. 1.10 "Дорожні умови", Дорожня обстановка", 10.1,10.4,12.1,16.12,16.13,1614 ПДР України (а.кр. пр. 64-71)

Згідно висновку автотехнічної експертизи від 19.06.2018 року № 606/18-25, проведеної у справі за клопотанням позивача, в даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1., 10.4. та 16.13. Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 10.1 -Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п. 10.4 -Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.

п. 16.3- Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

В даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля "Опель", н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пункту 12.3. Правил дорожнього руху України, де вказано: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Визначити відповідність дій водія автомобіля "Опель" н/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічним вимогам пункту 12.3. Правил дорожнього руху України не представляється за можливе, з причин зазначених в дослідницькії частині висновку. З урахуванням вихідних даних та проведеного дослідження, визначити причину виникнення ДТП за участю водія автомобіля "Опеля", н/з НОМЕР_5 та водія автомобіля НОМЕР_4 не представляється за можливе з причин зазначених в дослідницькій частині висновку (а.с. 208-212).

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 05.01.2016 року в обідню пору надійшов виклик до відділу поліції про те, що сталося ДТП біля магазину «Бабич» по вул. Зазулінського в м.Андрушівка, він в той час працював в Андрушівському ВП та 05.01.2016 року в обідню пору виїхав на місце пригоди. В ході огляду місця ДТП було встановлено, що учасниками ДТП були водій автомобіля «Опель» ОСОБА_1 та водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_4. Водій БМВ ОСОБА_4 пояснив, що повертаючи до аптеки вліво притормозив і його автомобіль занесло, що призвело до зіткнення з автомобілем "Опель", він тоді вину визнавав. Водій ОСОБА_1 пояснив, що їхав по своїй полосі руху по головній дорозі, тут на його смузі руху з`явився автомобіль БМВ, який повертав вліво та відбулося зіткнення. Також свідок зазначив, що було проведено огляд місця події та складено схеми ДТП. За результатами розслідування кримінальне провадження за ст. 286 ч.1 КК України було закрито і направлено матеріали для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, однак останній на виклики до поліції не з`являвся, тому він не був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Свідки ОСОБА_7В та ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснили, що 05.01.2016 року були свідками ДТП, яке сталося біля магазину «Бабич» в м.Андрушівка по вул. Зазулінського, зазначивши, що автомобіль «Опель» рухався в сторону автостанції зі сторони площі в м.Андрушівка по зустрічній смузі руху зі сторони автостанції до площі їхав автомобіль "БМВ", який біля магазину "Бабич" здійснив поворот вліво, не пропустивши автомобіль "Опель", який рухався по головній дорозі, в результаті автомобілі зіткнулися.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили суду, що 05.01.2016 року в обідню пору були свідками ДТП, яке сталося біля магазину «Бабич» в м.Андрушівка по вул. Зазулінського, при цьому вказали, що автомобіль «Опель» рухався по головній дорозі в сторону автостанції, а автомобіль «БМВ» рухався в зустрічному напрямку зі сторони автостанції. Водій «БМВ» із включеним лівим поворотом мав намір повернути вліво в сторону магазину "Бабич", однак не встиг проїхати, так як в цей час по цій смузі руху їхав автомобіль "Опель", та відбулося зіткнення. Потім приїхали працівники поліції.

Проаналізувавши всі докази в їх сукупності, пояснення сторін, свідка ОСОБА_6, який безпосередньо був на місці події як працівник поліції та відбирав пояснення у ОСОБА_4 (а.кр.пр. 43), якими спростовуються пояснення відповідача надані суду про те, що він намагався уникнути зіткнення із автомобілем "Опель", тому повернув вліво, інших свідків, матеріали кримінального провадження, які вказують на висновок слідства про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що в даній дорожній ситуації відповідач ОСОБА_4 здійснював маневр повороту вліво та не дотримався вимог п.10.1,10.4,16,13 ПДР України, що призвело до скоєння дорожьо-транспортної пригоди та пошкодження автомобіля позивача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, що збитки - це втрата, яку особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Згідно статті 12 ЦПК України- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Всупереч вимог зазначеної норми, відповідачем та його представником в ході розгляду справи судом не було надано жодних переконливих доказів, які б спростовували встановлені обставини та розмір шкоди.

Враховуючи доведеність заподіяння відповідачем матеріальної шкоди, суд приходить до висновку про задоволення матеріальної шкоди в повному обсязі в сумі 31180 грн..

Суд погоджується з доводами позивача, що крім майнової шкоди, з підстав, зазначених в позові, йому завдана моральна шкода.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування моральної ( немайнової шкоди ) від 31.03.1995 року № 4 із наступною змінами» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у порушенні права власності та інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням її майна.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, суд враховує характер вчиненого діяння, яке характеризується необережною формою вини, глибину фізичних та душевних страждань позивача, які він зазнав в зв`язку із пошкодженням його майна, які призвели до порушення звичного для нього порядку організації життя, а також вимоги розумності та справедливості та вважає достатнім відшкодуванням заподіяної моральної шкоди позивачу з вини відповідача в розмірі 1000 грн..

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до задоволених вимог судовий збір в сумі 563,20 грн. та судові витрати за проведення автотехнічної експертизи, що становлять 1781,78 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 80 - 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 31180 грн. 00 коп. та моральну шкоду в сумі 1000,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 563 грн. 20 коп. та судові витрати на проведення експертизи в сумі 1781 грн. 78 коп..

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до п.1 п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_6, місце проживання: 13401, м.Андрушівка, вул.Воб`яна, 15 ААДРЕСА_1.

Відповідач: ОСОБА_4, місце проживання: 030039, АДРЕСА_2.

Повне судове рішення складено 02.11.2018 року.

Суддя:ОСОБА_11