РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.,

за участю секретаря Ніколайчук А.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

23 червня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач батько дитини в повній мірі не виконує покладений на нього обов`язок по утриманню дитини, матеріальної допомоги систематично та в достатньому обсязі не надає. А тому, з метою гармонійного розвитку дитини та забезпечення рівності обов`язків батьків утримувати дитину, просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою судді від 27.06.2018 р. відкрито провадження по справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 20.07.2018 р.

20.07.2018 р. позивачем направлено додаткові докази.

20.07.2018 р. розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 20.09.2018 р.

20.09.2018 р. розгляд справи відкладено на 26.10.2018 р. у зв`язку із перебуванням головуючого на лікарняному.

26.10.2018 р. справу розглянуто по суті.

Позивач в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки аліменти сплачує добровільно.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 р., який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 15.06.2018 р. (набрало законної сили 17.07.2018 р.)

Від даного шлюбу у подружжя народився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1 , який проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради та їй призначено з 07.07.2014 р. допомогу по догляду за особою похилого віку.

Відповідач ОСОБА_2 працює у військовій частині НОМЕР_2 і його грошове забезпечення з липня 2018 р. по вересень 2018 р. становить 38 140, 20 грн.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У п. 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину, принципу законності, та враховуючи, що у відповідача є постійний дохід, він офіційно працевлаштований, інших утриманців у нього не має, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний утримувати сина до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього.

Визначаючи 1/4 частку заробітку (доходу) відповідача, суд також виходить із того, що даний розмір буде достатнім для утримання дитини, враховуючи заробіток який отримує відповідач.

При призначенні аліментів також враховується стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дитини, відповідача та позивача. Зокрема, враховуються, що відповідач інших утриманців немає.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 273, 289 ЦПК України, ст.ст. 180-183 СК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 наутримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з 23 червня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через Хмельницький міськрайонний суд до Апеляційного суду Хмельницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26.10.2018 року.

Суддя