Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.10.2018 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.

при секретарі Четвертак Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 на праві особистої власності належить житловий будинок № 123 по вул. Сонячній у смт. Михайлівка Запорізької області. 12.02.2005 року в будинку була зареєстрована донька позивача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Проте, вже понад 10 років назад, відповідачка виїхала на постійне проживання до США та фактично у будинку не проживає, будь-яких витрат на утримання даного будинку не здійснює. Достовірне її місце перебування ОСОБА_1 не відоме. Тому, позивач просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 123 по вул. Сонячній у смт. Михайлівка Запорізької області внаслідок її тривалої відсутності в цьому приміщенні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, у наданій суду заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, згодний на постановлення заочного рішення.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та офіційним оголошенням на електронному сайті судової влади України, що є у матеріалах справи. Відзиву на позов не подавала.

З огляду на це, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового процесу.

Зі згоди позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок № 123 по вул. Сонячна (Червоноградська) у смт. Михайлівка Запорізької області належить ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 23-30).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

02.08.2018 року депутатом Михайлівської селищної ради Запорізької області було затверджено акт-довідку обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. ОСОБА_1, яким встановлено, що ОСОБА_2 з 20.04.2004 року фактично за вищевказаною адресою не проживає. Зі слів батька вона мешкає у США (а.с. 31).

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Виходячи з того, що ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, внаслідок того, що тривалий час була відсутня ОСОБА_2 - підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16, 319, 321, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ЗУ "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - будинком № 123 по вулиці Сонячна у смт. Михайлівка Запорізької області.

Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідачки, яка може бути подана до Василівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_3