Справа №521/2633/18
Провадження №2/521/2280/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні вказаного складу суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає, що з 11 жовтня 2003 року по 15 липня 2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час спільного проживання сторонами було придбано майно, а саме: автомобіль Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1; мотоцикл Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2; мотоцикл Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3.Право власності на вказані транспортні засоби зареєстрована за відповідачем.

Вирішити питання про розподіл спільного майна у добровільному порядку відповідач відмовляється, тому позивач змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Сторона позивача у відкрите судове засідання зявилася, заявлені вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача у відкрите судове засідання зявився, заперечував проти задоволення позову, просив суд відмовити у задоволення позову.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін за суттю спору і підставами звернення до суду, дослідивши представлені суду докази, надавши належну правову оцінку правовідносинам, що виниклим між сторонами по справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11 жовтня 2003 року по 15 липня 2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу було придбано майно, а саме: автомобіль Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1; мотоцикл Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2; мотоцикл Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3.Право власності на вказані транспортні засоби зареєстроване за ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Регіонального сервісного центру в Одеській області МВС України № 31/15-30аз від 30.01.2018 року.

Судом встановлено, що спільним майном ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є автомобіль Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1; мотоцикл Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2; мотоцикл Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3, оскільки відповідно до ст. 60, ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене законом чи договором; у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як наголошує ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлене договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст.60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено, домовленістю між ними відповідно до ст.63 СК України.

Разом з тим у постановах від 25.11.2015, 12.10.2016 ВСУ висловив правову позицію про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи ст.60 СК та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Матеріали справи не містять спростування того, що спірне майно є саме обєктом спільного сумісної власності подружжя.

З пояснень сторін встановлено, що транспортні засоби були придбані за кошти подружжя, сторони вели спільне господарство та приймали взаємну участь в набутті майна.

Положеннями ст. 69 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно вимог ст.ст. 70, 71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Також, суд критично ставиться до посилання сторони відповідача, що за значний проміжок спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, все майно було придбано за кошти батьків відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя зажовольнити.

Визнати обєктами спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

-автомобіль Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1;

-мотоцикл Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2;

-мотоцикл Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину:

-автомобіля Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1;

-мотоциклу Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2;

-мотоциклу Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3.

Припинити право власності ОСОБА_1 на Ѕ частину автомобіля Volvo S40 2008 року виготовлення, д.н. НОМЕР_1, мотоциклу Honda NC700XA 2012 року виготовлення, д.н. НОМЕР_2, мотоциклу Honda CBR600 RR 2007 року виготовлення, д.н. НОМЕР_3, стягнувши на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 грошову компенсацію цієї частки.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова