Справа № 473/262/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. Суддя Вознесенського міськрайонного Миколаївської області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним

Ухвалою суду від 29.01.2018 року позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, здавати в оренду земельну ділянку, площею 9,11 га, яка знаходиться на території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, державний акт від 20.09.2001 року. При цьому, заявник обґрунтовує подану заяву тим, що їй стало відомо, що її матір ОСОБА_4, яка померла 24 липня 2005 року оформила заповіт у 2005 році на відповідача ОСОБА_3. Також вона вважає, що відповідач в ході розгляду справи може продати вказану земельну ділянку.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини з яких позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви позивача, з огляду на наступне.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З матеріалів справи та наданих позивачем доказів, не вбачається , що між сторонами виник спір. Не зазначені будь які докази на підтвердження того, що відповідач є власником земельної ділянки та може будь яким чином розпорядитися нею.

У частині 3 статті 150 ЦПК України зазначено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Також,зазначено, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З огляду на наявні матеріали та сформовані вимоги, суд вважає, що запропоновані позивача заходи забезпечення позову не відповідають позовним вимогам і не можуть забезпечити виконання можливого рішення суду, а тому в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись, ст.ст.149-153 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Суддя: М.М. Ротар