Справа № 165/2559/16-ц
Провадження № 2/165/6/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Ушакова М.М.,

при секретарі Лубаєвській Л.В.,

за участю позивача-відповідача ОСОБА_1,

представника позивача-відповідча ОСОБА_2,

відповідачів-позивачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача-позивача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житломта за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

встановив:

20 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення квартири та усунення перешкоди у користування житлом.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 09 червня 2016 року об'єднано в одне провадження цивільну справу №165/966/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом із цивільною справою №165/732/16-ц за позовом ОСОБА_3 до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання дій незаконними.

08 вересня 2016 року ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право коритування житлом.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 17 жовтня 2016 року об'єднано в одне провадження позов ОСОБА_3 до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання дій незаконними та позовом ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом з зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Нововолинського міського суду від 06 грудня 2016 року розєднано у самостійні провадження позов ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житломз зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та позовОСОБА_3 до житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання дій незаконними.

Позов ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_7, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житломз зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням виділено в окреме провадження та передано до канцелярії для автоматичного перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

06 грудня 2016 року призначено повторний автоматичний розподіл справи і її передано для розгляду судді Ушакову М.М.

Свої вимоги позивач-відповідач ОСОБА_1 по первісному позову обгрунтовувала тим, що разом з неповнолітнім сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані в двохкімнатній комунальній квартирі по вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, Волинської області. Вона після смерті матері являється наймачем житлового приміщення у вищевказаній квартирі загальною площею 26,85 кв.м., на неї оформлено окремий договір найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Зазначає, що до дня смерті 14 липня 2015 року в квартирі була зареєстрована та проживала її матір ОСОБА_8. Крім того зазначила, що в лютому 2001 року за заявою відповідача ОСОБА_3 було розподілено особові рахунки по вищевказаній квартирі, та згідно заяви ОСОБА_3 його було визнано наймачем приміщення в квартирі загальною площею 20,35 кв.м., а її батька ОСОБА_9 наймачем приміщення в квартирі загальною площею 26,85 кв.м., на той час в квартирі була зареєстрована ще її сестра. Також зазначає, що пізніше договір найму приміщення площею 26,85 кв.м. був переукладений на її матір ОСОБА_8, яка користувалась житловою кімнатою площею 18,8 кв.м., а ОСОБА_3 з сім'єю кімнатою площею 12.3 кв.м., інші нежитлові приміщення квартири були у спільному користуванні її матері ОСОБА_8 та відповідачів. Комунальні платежі відповідачі оплачували відповідно до площі квартири, наймачем якої являвся ОСОБА_3, а її матір до дня смерті та вона оплачували за площу квартири, наймачем якої являлась її матір. Також посилається на те, що будучи зареєстрованою разом із неповнолітнім сином в квартирі по вул. Куліша, 3/1, в м.Нововолинську проживали у будинку батьків чоловіка, власного житла сім'я немає. Після смерті матері відповідачі стали чинити перешкоди у користуванні житлом, поміняли замок на вхідних дверях, в квартирі є її речі та речі її матері до яких у неї немає доступу. Крім того зазначила, що ніколи не втрачала інтересу до житла за адресою: вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську. Також вказала, що оскільки відповідачі чинили їй перешкоди у користуванні квартирою, вона в вересні 2015 року зверталась у міліцію з відповідною заявою на що отримала відповідь та рекомендацію звернутись до суду. Вказує, що на її письмову пропозицію відповідачам щодо мирного врегулювання спору, останні відповіли, що вона інтересу до квартири не проявляла. Тому ОСОБА_1 звернулась до суду, просить вселити її з неповнолітнім сином ОСОБА_10 в житлолову квартиру по вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську та зобов'язати відповідачів не чинити їй з сином перешкод у користуванні зазначеною квартирою, та стягнути судові витрати по справі.

Свої вимоги відповідач-позивач ОСОБА_3 за зустрічним позовом обгрунтовував тим, що в квартирі за адреосою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську зареєстровані та фактично проживають він, його дружина ОСОБА_4 та її син ОСОБА_5 Інша особа ОСОБА_1 зареєстрована, але фактично проживає більше десяти років за іншою адресою в будинку свого тестя, за адресою: вул. Кобзаря, 51 в м. Нововолинську, з сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказав, що ОСОБА_1 не проживає у спірній квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську понад десять років, не отримує кореспонденцію за даною адресою, не зверталась до органів полоції щодо створення перешкод у проживанні в спірній квартирі, особистих її речей в квартирі немає. За таких обставин вважає, що ОСОБА_1 втратила право на житло за адресою: вул. ОСОБА_11 (Дзержинського), 3/1, в м. Нововолинську у зв'язку з не проживанням за місцем реєстрації більше десять років без поважних причин і не має підстав для збереження вказаного житлового приміщення за ОСОБА_1, які передбачені ст.71 ЖК України. Тому просив визнати ОСОБА_1 такою, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. Куліша, 3/1, в м. Нововолинську, Волинської області.

В судовому засіданні позивач по первісному позову ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обємі, з підстав вказаних в позовній заяві, а зустрічні позовні вимоги позивача по зустрічному позову ОСОБА_3 не визнали повністю та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Позов просили задовольнити, у зустрічному позові відмовити.

В судовому засіданні відповідач по первісному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги позивача по первісному позову ОСОБА_1 не визнали повністю, а свої зустрічні позовні вимоги підтримали в повному обємі, з підстав наведених у зустрічній позовній заяві, просили в первісному позові відмовити, а зустрічний - задовольнити. ОСОБА_3 суду пояснив, що він частково користується кімнатою наймачем якої є ОСОБА_1 і за її кімнату комунальні послуги не сплачує. ОСОБА_1 хотіла зробити у тій кімнаті ремонт але вони їй не дозволили. Визнали, що чинять їй перешкоди у користуванні її кімнатою.

Відповідачі по первісному позову ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали. ОСОБА_4 суду пояснила, що комунальні платежі оплачує лише за свої квадратні метри, замок у вхідних дверях у спірній квартирі вони змінили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача орган опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради вважає, що позов ОСОБА_1 є підставним і підлягає до задоволення.

Свідок ОСОБА_12 показала, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, знає що у лютому 2002 року ОСОБА_1 вийшла заміж, вивезла свої речі з квартири за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ, створила свою сім'ю та проживає у чоловіка за адресою: вул. Кобзаря, 51 в м. Нововолинську. Показала, що в житловому приміщені за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ ОСОБА_1 разом з сином не проживала з лютого 2002 року. У даній квартирі проживала матір ОСОБА_1, яка померла в липні 2015 року.

Свідок ОСОБА_13 показала, що знає ОСОБА_1, яка в 2002 році вийшла заміж і з того часу не проживає у квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1, м. Нововолинськ. Показала, що бачила ОСОБА_1 лише коли та виходила заміж і лише на похоронах її матері. Також показала, що їй не відомо хто зареєстрований у даній квартирі, але знає, що там є дві кімнати, в одній з яких проживала ОСОБА_1 в іншій сім'я ОСОБА_3 Показала, що знає, що ордер був виписаний лише на ОСОБА_3 Матір ОСОБА_1 проживала у даній квартирі на законних підставах з 1997 року до дня смерті. Показала, що ОСОБА_3 хотів щоб ОСОБА_1 оплачувала окремо за свою площу квартири за адресою: ОСОБА_11, 3/1 в м. Нововолинську, в якій остання з 2002 року не проживала. Також показала, що дана квартира була поділена на дві сім'ї. Після смерті матері ОСОБА_1 почала вчиняти дії для оформлення даної квартири. Крім того показала, що жодного разу не бачила щоб ОСОБА_1 хотіла потрапити у квартиру, і їй також не відомо чи ОСОБА_3 чинили ОСОБА_1 перешкоди у цьому.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що ОСОБА_1 з 2002 року не проживає в квартирі за адреосю: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, її дитини також вона не бачила.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом підлягає до задоволення, а у зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямслід відмовити повністю зважаючи на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕГ №119779 (а.с.5).

Із довідки ЖКП №1 від 11.02.2015 року №б/н встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/1а, в м. Нововолинську, житлова площа 26,85 кв.м. (а.с.6).

Із довідок з місця проживання про склад сімї і прописку від грудня 2015 року та копії особового рахунку квартиронаймача №4959 в квартирі №1а будинку №3 по вул. П.Куліша в м. Нововолинську Волинської області зареєстровані ОСОБА_1 з неповнолітнім сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, особовий рахунок відкритий на імя ОСОБА_8, яка померла 14.07.2015 року, а в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_3, його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5, особовий рахунок відкритий на імя ОСОБА_3 (а.с.13,14).

Як встановлено із договору №01-09/02/16 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 09 лютого 2016 року, додатку до даного договору між Житлово-комунальним підприємством №1 Нововолинської міської ради, в особі начальника ОСОБА_15 та наймачем житлового приміщення №1а в квартирі АДРЕСА_3, загальною площею 26,85 кв.м. за окремим договором найму ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку №3 по вул. Куліша в м. Нововолинську (а.с.7-8,9).

Судом встановлено, що згідно протоколу №20/01 засідання житлової комісії ЖКП-1 Нововолинської міської ради від 20.01.2016 року комісія вирішила визнати ОСОБА_1 наймачем, за раніше укладеним договором найму житлового приміщення, за адресою: м. Нововолинськ, вул. Куліша, 3/1а та переоформити на її імя особовий рахунок за даною адресою (а.с.10).

Як вбачається з протоколу №9 засідання житлової комісії ЖЕК-1 ЖКО Нововолинської міської ради від 10.02.2001 року, заяву квартиронаймача квартири АДРЕСА_4 про розподіл особового рахунку на два за згодою дорослих членів сімї, таким чином: ОСОБА_3 20.35 кв.м., ОСОБА_9- 26,85 кв.м. - задоволено (а.с.11).

Із листа Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області від 22.09.2015 року №1607 адресованого ОСОБА_1 встановлено, що остання зверталась до органів міліції і отримала відповідь-повідомлення про те, що її звернення носить характер цивільно-правових відносин, що унеможливлює розгляд матеріалів Нововолинським МВ, тому радили звернутись до суду (а.с.12).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08 грудня 2015 року рекомендованим повідомленням направила пропозицію до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про мирне врегулювання спору, та пропонувала в строк до 16.12.2015 року врегулювати спір мирним шляхом, надавши їй ключ від вхідних дверей у квартиру та можливість користуватись житловим приміщенням в квартирі площею 26,85 кв.м. (а.с.17,18).

Як вбачається із листа ОСОБА_3 від 14.12.2015 року адресованого ОСОБА_1, ОСОБА_3 листом повідомив ОСОБА_1 про те, що ними розглянуто її пропоцицію про мирне врегулювання спору відносно можливості користування житловим приміщенням в квартирі №3/1 по вул. Куліша в м. Нововолинську та повідомив її про те, що вона та її матір ОСОБА_8 були зареєстровані і проживали в цій квартирі, ОСОБА_8 до дня її смерті, а саме до серпня 2015 року, а ОСОБА_1 з 2002 року після одруження в даній квартирі не проживає. Також повідомив ОСОБА_1, що її особистих речей, крім речей її матері у квартирі немає. Замок на вхідних дверях він поміняв після смерті ОСОБА_8, оскільки в квартирі ніхто крім неї не проживав. Вказавши, що сама ОСОБА_1 ніякого наміру на проживання у вказаній квартирі протягом 13 років не виявляла.

Із акту складеного працівниками ЖКП №1 від 14 вересня 2015 року встановлено, що при обстеженні житлового приміщення за адресою: ОСОБА_11, 3/1, м. Нововолинськ була присутня ОСОБА_4, при опитуванні сусідів було встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 за даною адресою не проживають більше 10-ти років, тільки після смерті матері (13.07.2015 року) час від часу навідується, але не ночує (а.с.26).

Із довідки ТзОВ "ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ" №14 від 27.03.2017 року вбачається, що за адресою: вул. Куліша, 3/1а, в м. Нововолинську плата за спожитий природний газ з 14.07.2015 року нараховується на 2 осіб (а.с.73).

Із листа служби у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 04.01.2017 року №11-1.15/2 адресованого ОСОБА_1 встановлено, що службою у справах дітей виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4/1а у м. Нововолинську; у ході проведення обстеження, з'ясовано, що для малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні умови для проживання та виховання; у бесіді із гр. ОСОБА_4 з'ясовано, що вони чинять перешкоди у користуванні ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_7 квартирою, а тому з нимибуло проведено бесіду з метою усунення перешкод у користуванні квартирою малолітньому ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.76).

Судом встановлено, що рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до Житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконними протокольних рішень житлової комісії Житлово-комунального підприємства №1 Житлово-комунального обєднання Нововолинської міської ради №25/03 від 25.03.2013 року та №20/01 від 20.01.2016 року, та зобов'язання Житлово-комунального підприємства №1 переоформити особовий рахунок на ім'я ОСОБА_3 та визнати його єдиним наймачем квартири АДРЕСА_5, площею 31.3 кв.м., згідно ордеру № 20362, виданого 13 серпня 1980 року виконавчим комітетом Нововолинської міської Ради народних депутатів, відмовлено (а.с.149-152).

Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 відхилено, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року в даній справі залишено без змін (а.с.128-130, 146-148).

Судом встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 вересня 2017 року касаційну скаргу відхилено, рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 02 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 квітня 2017 року залишено без змін (а.с.144-145).

Частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з статтею 65 ЖК України, наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Статтею 7 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно закону.

Відповідно до статті 61 ЖК України, користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що випливають з зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарство.

Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У відповідності до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім?ї за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст.72 ЖК України особи, які відсутні понад шести місяців без поважних причин, визнаються такими, що втратили право на користування житловим приміщенням в судовому порядку.

В суді встановлено, що позивач-відповідач ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_7 з поважних причин понад шість місяців відсутні по місцю реєстрації за адресою: вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську, Волинської області.

Судом встановлено поважні причини відсутності позивача-відповідача ОСОБА_1 у вищезазначеній спірній квартирі після смерті її матері ОСОБА_8, зокрема відповідачами чинились перешкоди у користуванні спірним житлом, а тому не вбачає підстав для визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: Волинська область, м.Нововолинськ, вул.Куліша, 3/1, відповідно до вимог ст.72 ЖК України.

Таким чином, суд не вважає наявність фактів, якими відповідач-позивач обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги, встановленими.

Поряд з цим, саме лише твердження відповідача про те, що позивач-відповідач була відсутня понад шість місяців без поважних причин у помешканні за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську, судом не може братися до уваги як належний доказ, адже відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а доводи позивача-відповідача по зустрічному позову ґрунтуються лише на словах. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України). Більше того, відповідачі по первісному позову ствердили, що з часу смерті матері позивача ОСОБА_1 чинили їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, зокрема змінили замок на вхідних дверях.

Також, судом встановлено, що позивачем-відповідачем по первісному позову ОСОБА_1 вчинялись активні дії, які свідчать про зацікавленість спірним житлом за адресою: вул. Куліша, 3/1а, м.Нововолинськ, зокрема звернення до відповідачів по первісному позову з пропозицією щодо мирного врегулювання спору та можливості користуватись спірним житлом в якому вона зареєстрована разом з неповнолітнім сином та наймачем якого являється.

Крім того в судовому засіданні встановлено, що комунальні платежі здійснювались позивачем-відповідачем та відповідачами-позивачем окремо по відкритих окремих особових рахунках житлових приміщень квартир №1 наймачем якої є ОСОБА_3 та №1а наймачем якої є ОСОБА_1, будинку №3 по вул. Куліша, в м. Нововолинську, Волинської області. З наведеного слідує, що позивач-відповідач по зустрічному позову ОСОБА_3 фактично визнав, що кімната житловою площею 26,85 кв.м. в квартирі за адресою: вул. Куліша, 3/1 в м. Нововолинську належить наймачу ОСОБА_1 і фактично, як встановлено судом відповідачі користуючись даною кімнатою, наймачем якої є ОСОБА_1 не проводили оплати комунальних платежів за неї.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги вищенаведене та те, що позивач-відповідач є наймачем квартири за адресою: вул. Куліша, 3/1а, в м.Нововолинську, Волинської області, проявляє інтерес до вказаного житла, намагається вселитись у дане житлове приміщення, суд приходить до висновку про те, що такі її дії свідчать про наявність інтересу до вказаного житла. Окрім цього, у матеріалах справи наявні докази того, що позивач по первісному позову намагалась врегулювати спір мирно, відповідачі по первісному позову чинили перешкоди ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_7 у користуванні спірним житлом, і з наданих доказів вбачається, що позивач-відповідач ОСОБА_1 намагалась вселитись у житлову квартиру по вул. Куліша, 3/1а в м. Нововолинську наймачем якої являється, зокрема з часу смерті її матері, тобто з липня 2015 року. Звідси, суд не вбачає поважних причин визнати ОСОБА_1 такою, що втратила право користування спірною житловою квартирою, а вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, та вважає за необхідне вселити позивача по первісному позову ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 у житлову квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Куліша, 3/1, в м. Нововолинську, Волинської області та зобов'язати відповідачів по первісному позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити позивачу по первісному позову ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_7 перешкоди в користуванні даною житловою квартирою. Відтак, у зустрічному позові слід відмовити через безпідставність та недоведеність, оскільки в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт порушення прав та інтересів позивача за зустрічною позовною заявою - відповідача за первісним позовом.

Разом з тим вселення ОСОБА_1 з її неповнолітнім сином ОСОБА_7 необхідно провести в квартиру, що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша, 3/1, а не в квартиру за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1а, оскільки дана спірна квартира поділена не на дві окремі квартири, а в спірній квартирі, що знаходиться за адресою м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1 між наймачами проведено розподіл особових рахунків на двох квартиронаймачів, кожному з яких присвоєно різні адреси: м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1 та м. Нововолинськ, вул. Куліша 3/1а.

Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідачів по первісному позову ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожного, в користь позивача по первісному позову ОСОБА_1 підлягає до стягнення по 183,73 грн., із розрахунку: (551,20 грн. : 3) судових витрат по сплаті судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Керуючись статтями 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 266, 268, 272, 273 ЦПК України, на підставі статей 9, 51, 58, 61, 63, 64, 65, 71, 72, 78, 104, 105 ЖК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 в її інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про вселення в житлове приміщення та усунення перешкод у користуванні житлом задовольнити.

Вселити ОСОБА_1, ідентифікацій номер НОМЕР_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_7 у житлову квартиру, що знаходиться за адресою: вул. Куліша, 3/1, в м. Нововолинську, Волинської області та зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не чинити ОСОБА_1 та її неповнолітньому сину ОСОБА_7 перешкоди в користуванні даною житловою квартирою.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямвідмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з кожного, в користь ОСОБА_1, по 183 (сто вісімдесят три) грн. 73 коп. судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя М.М. Ушаков