У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючої-судді - ОСОБА_1,

при секретарі Вереш А.В.

з участю :

позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання договорів купівлі продажу недійсними та їх скасування,-

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайоного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про визнання договорів купівлі продажу недійсними та їх скасування .

Відкриття провадження у справі та судовий розгляд справи по суті проводився за правилами Цивільного процесуального кодексу України в редакції, яка діяла до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017 року.

Оскільки позовна заява ОСОБА_2 подана до суду до набрання чинності нової редакції Цивільного процесуального кодексу України та на момент набрання чинності цієї редакції Кодексу, судовий розгляд не завершився, відповідно до п. 11 ч.1 перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року заява ОСОБА_2 підлягає розгляду за правилами , що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

На адресу суду 17.01.2018 року надійшла заява відповідача ОСОБА_6 від 06.12.2017 року про визнання позову та відзив від відповідача ОСОБА_10 в якому міститься формулювання про фактичне визнання позову. Вказані заяви надійшли до суду на стадії провадження у справі, яка відбувалась після надання сторонами пояснень в справі та після дослідження судом наявних у справі доказів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 не підтримала доводи заяви про визнання позову, обгрунтовуючи тим, що підпис на заяві належить не їй. Вказала, що до неї приходила ОСОБА_12, яка пропонувала їй гроші за те, щоб вона підписала заяву , на що вона їй відмовила. Вказала, що позовні вимоги не визнає.

Відповідач ОСОБА_10 в судове засідання не зявилась.

Відповідно до положень ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Вирішуючи питання стосовно можливості прийняття визнання відповідачем ОСОБА_10 позову згідно надісланої відповідачем заяви до суду , суд, керуючись положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України доходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_10 позову, оскільки вважає, що внаслідок визнання відповідачем позову порушуються права та інтереси інших осіб сторін правочинів укладених за участі ОСОБА_10, а також така суперечить Закону. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Отже, саме діям обох сторін повинна бути властива ознака фіктивності (що обидві сторони діяли лише для вигляду).

Вирішуючи питання стосовно можливості прийняття визнання відповідачем ОСОБА_6 позову згідно надісланої відповідачем ОСОБА_6 заяви до суду , суд, керуючись положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України доходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_6 позову, оскільки така її не підтримала в судовому засіданні.

Керуючись ст. 206 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачами ОСОБА_6, ОСОБА_10 позову.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1