Справа №551/827/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" жовтня 2018 р. Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В.,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи за довіреністю ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - служба у справах дітей Шишацької районної державної адміністрації Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -

в с т а н о в и в:

20 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу через втрату почуття поваги та любові один до одного, а також визначення місця проживання їх малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Ковалівка, вул. Молодіжна,4.

Ухвалою суду від 23 серпня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у звязку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 10 год. 00 хв. 14 вересня 2018 року / а.с.16/.

12 вересня 2018 року від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшов відзив, у якому вона позов ОСОБА_2 в частині розірвання шлюбу визнала у повному обсязі та заперечила щодо заявлених вимог про визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_6 разом з позивачем / а.с.24-25 /.

Ухвалою суду від 14 вересня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_2 закрито, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 08 жовтня 2018 року /а.с.37-38 /.

21 вересня 2018 року на адресу суду від позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив відповідача ОСОБА_3, відповідно до якої останній вказав на те, що дійсно саме його мати ОСОБА_7 постійно відводила їх з відповідачем сина до медичного закладу для проведення профілактичних щеплень, оскільки він в цей час працював за наймом за межами Шишацького району. При цьому, відповідач ОСОБА_3 ніде не працювала, вживала алкоголь, вела аморальний спосіб життя, не турбуючись про долю сина. Крім того, рішенням Шишацького районного суду від 25 березня 2010 року її позбавлено батьківських прав відносно старшого сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 / а.с.4647 /.

27 вересня 2018 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про визнання позову / а.с.59 /.

05 жовтня 2018 року Шишацька районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, надала висновок за вих. №01-21/268 від 02 жовтня 2018 року щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5, в якому зазначила, що комісією з питань захисту прав дитини в ході обстеження житлово-побутових умов сторін встановлено, що батьки в однаковій мірі створили достатні умови для проживання, виховання та розвитку дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. При вирішенні спору покладалися виключно на розсуд суду / а.с.65 /.

Будучи допитаним в судовому засіданні, позивач, предявлені ним, вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги визнала. Погодилася на визначення місця проживання їх спільного з позивачем сина ОСОБА_6 разом з батьком, оскільки вона не має постійного місця проживання, ніде не працює, що унеможливлює створення належних умов для життя, розвитку та виховання дитини.

Представник третьої особи за довіреністю ОСОБА_4 в судовому засіданні при вирішенні даного спору поклалася на розсуд суду, виходячи з обставин, викладених у висновку Шишацької райдержадміністрації. При винесенні рішення просила в першу чергу керуватися інтересами малолітньої дитини.

Вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування, пояснення свідків, перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозвязку, суд, керуючись принципом верховенства права, з урахуванням того, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Так, сторони 27 грудня 2013 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Шишацького РУЮ у Полтавської області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня складено відповідний актовий запис за №43 та видано свідоцтво серії 1 - КЕ № 108169 / а. с. 7 /.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 / а. с. 8 /.

За правилами вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Згідно з ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Враховуючи, що сторони шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, спільне господарство не ведуть, відповідач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком, у звязку з чим їх подальше життя в складі однієї сімї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, а також інтересам їх малолітньої дитини, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Положеннями статті 141 СК України передбачена рівність прав і обовязків матері та батька щодо дитини.

Поряд із цим, права малолітніх та неповнолітніх дітей щодо місця їх проживання, закріплені в Конституції України, Конвенції ООН «Про права дитини», Законах України «Про охорону дитинства», «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», а також у Сімейному кодексі України.

Зокрема, за правилами ч.2 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, що свідчить про те, що дитина у віці від десяти до чотирнадцяти років має право висловлювати свою думку щодо визначення місця її проживання.

Місце проживання фізичної особи у такому віці є місцем проживання її батьків або одного з них, що регламентовано положеннями ч.3 ст.29 ЦК України.

Згідно з ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

При цьому, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „ визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Тому, положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 постійно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матірю ОСОБА_7 та братом ОСОБА_9 / а. с. 9 /.

Умови проживання позивача, з яким на той час проживав й малолітній син ОСОБА_6, є належними, що вбачається з акту обстеження житлового побутових умов від 10 липня 2018 року, складеного комісією Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області / а. с. 10 /.

За місцем свого постійного проживання, позивач ОСОБА_2 характеризується позитивно, має постійне джерело доходів / а. с. 11 /.

Згідно даних Ковалівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, відповідач ОСОБА_3 на території сільської ради не зареєстрована, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 в будинку цивільного чоловіка / а. с. 12 /.

Станом здоровя малолітнього ОСОБА_5 протягом 2016 2017 років піклувалася бабуся ОСОБА_7 / а. с. 13, 51 54 /.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_10 вказали на відсутність у відповідача материнського інстинкту відносно сина ОСОБА_6, який здебільшого перебуває під опікую батька. Відповідач не має власного житла, ніде не працює, зловживає спиртними напоями.

Таким чином, суд, з урахуванням визнання позову відповідачем ОСОБА_3, керуючись інтересами малолітньої дитини, приходить до висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_2 за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Ковалівка, вул. Молодіжна,4.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 ЦК України, ст.ст. 110,112, 141, 160, 161 СК України, ст. ст. 4, 5, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27 грудня 2013 року у відділі Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шишацького районного управління юстиції у Полтавської області за актовим записом № 43 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_3 / дошлюбне прізвище, - Волос /, ІНФОРМАЦІЯ_6, - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачем прізвище « Заворіна ».

Визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: Полтавська область, Шишацький район, с. Ковалівка, вул. Молодіжна, 4.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, судові витрати, які складаються з сплати судового збору в загальному розмірі 1 409 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено через Шишацький районний суд Полтавської області до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 18 жовтня 2018 року.

Головуючий суддя: