Справа №591/4616/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Шелєхова Г. В.
Номер провадження 22-ц/788/145/18 Суддя-доповідач - Собина О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року м. Суми

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Собини О. І. (суддя-доповідач), Кононенко О. Ю. , Ткачук С. С. , за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

У серпні 2017 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_5, в якому вказував, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2017 року з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року з позивача на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9 у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на утримання ОСОБА_7 в розмірі 1/12 частини його доходу до досягнення сином ОСОБА_9 трирічного віку.

Посилаючись на викладене, беручи до уваги, що у позивача змінився сімейний стан та з'явилися інші утриманці, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання сина ОСОБА_8 до 1/6 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2017 року на задоволення вказаного позову постановлено зменшити розмір стягуваних аліментів та стягувати з ОСОБА_6 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у позові, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що зменшуючи розмір аліментів, суд безпідставно виходив з того, що у позивача з'явилися інші утриманці, оскільки при визначенні їх розміру за рішенням суду від 13 квітня 2017 року , у нього вже був син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 що і було ураховано судом. Також указує, що зменшення розміру аліментів порушить інтереси дитини, яка має особливі здібності і займається у школі танців.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення представника позивача проти апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Задовольняючи позов про зменшення розміру стягуваних аліментів суд виходив з того, що сімейний стан позивача змінився, у нього на утриманні перебувають малолітня дитина та дружина, а тому існують підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 квітня 2017 року з ОСОБА_6 стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку (а. с. 68).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 липня 2017 року з позивача на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та на утримання ОСОБА_7 у розмірі 1/12 частини його доходу до досягнення сином ОСОБА_9 трирічного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи стягнення з 3 квітня 2017 року (а. с. 8-10).

Згідно з копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого та консультаційних висновків спеціаліста, син ОСОБА_9 хворіє на тяжке захворювання і потребує постійного лікування (а. с. 61-66).

З довідки про доходи вбається, що позивач працює на посаді декана ЕлІТ факультету в Сумському державному університеті, його дохід за період з 01 лютого по 06 липня 2017 року становить 183 762 грн. 58 коп., з травня 2017 року по вересень 2017 року за винятком аліментів та податків складає - 58 470 грн. 17 коп. (а. с. 7, 99).

З довідки про доходи ОСОБА_5 слідує, що її дохід за період з травня по жовтень 2017 року за винятком податків становить 63 459 грн. 73 коп. (а. с. 100).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

За таких умов, з огляду на положення ч. 5 ст. 183 СК України, ураховуючи, що у позивача з'явилися інші утриманці, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання сина ОСОБА_8 до 1/6 частки його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Такий розмір аліментів у даному випадку відповідає інтересам дитини, принципам розумності та справедливості і не ставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище.

Посилання заявниці в апеляційній скарзі на те, що судом при визначенні розміру аліментів на сина ОСОБА_8, вже було ураховано ту обставину, що позивач має сина ОСОБА_9, не підтверджуються матеріалами цивільної справи № 591/4997/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів та у самому рішенні суду не конкретизовано наявність яких саме утриманців було судом ураховано.

Доводи заявниці відносно того, що позивач не сплачує житлово-комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_1, 2/3 частини якої йому належить на праві власності, лежать поза межами розгляду справи апеляційним судом, оскільки вимог з цього приводу заявлено не було, а тому до уваги вони братися не можуть.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що відповідач змушена нести додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_8, у зв'язку із навчанням його у ССМГО Клуб спортивного танцю «Динамо-Суми», оскільки у цьому випадку вона не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 01 грудня 2017 року у даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 24 січня 2018 року.

Суддя-доповідач - О. І. Собина

Судді : О. Ю. Кононенко

С. С. Ткачук