КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2018 року

м. Київ

Справа № 752/14248/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/1415/2018

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду в складі: головуючого судді Желепи О.В., суддів Музичко С.Г., Рубан С.М., секретар судового засідання Задерей І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року (у складі судді Чередніченко Н.П.) про відмову у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Геращенко Аліни Іванівни,-

ВСТАНОВИЛА:

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

За змістом повідомлення, розміщеного в газеті «Голос України», днем початку роботи Київського апеляційного суду визначено 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку з викладеним вище, 03 жовтня 2018 року цивільні справи, які перебували в провадженні Апеляційного суду міста Києва, були перереєстровані в Київському апеляційному суді з проведенням їх автоматизованого розподілу між суддями новоутвореного суду.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2018 дану справу призначено судді-доповідачу Желепі О.В.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2018 року справу призначено до розгляду в Київському апеляційному суді 30 жовтня 2018 року.

В липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про оскарження дій державного виконавця щодо виконання вироку.

В своїй заяві посилався на те, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2012 року був засуджений, одночасно був задоволений цивільний позов по даній кримінальній справі.

При зверненні до реєстру боржників зясувалось, що на все майно ОСОБА_1 накладено арешт у звязку з відкриттям виконавчого провадження №53495732.

Вказав на те, що резолютивна частина вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2012 року по справі №1-19/12 не відповідає зазначеному у виконавчому документі №1-19 виданому 19.04.2016р.

Просив суд постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Геращенко А.І. від 01.03.2017 р. про відкриття виконавчого провадження №53495732 та постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Геращенко А.І. від 01.03.2017 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_1 у межах виконавчого провадження №53495732 скасувати, а виконавчий лист №1-19 від 19.04.2016р. відкликати.

26 липня 2018 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанови державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно .

Не погодившись з такою ухвалою , ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та відкрити провадження за його заявою.

Скаргу обґрунтовує тим, що вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2012 року був засуджений, одночасно був задоволений цивільний позов по даній кримінальній справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «ЗЗБК №1» матеріальної шкоди в розмірі 121 658 грн.53 коп..

Зазначив про те, що ПАТ «ЗЗБК №1» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строків для предявлення виконавчого документу для виконання. В задоволенні заяви було відмовлено.

Згодом, ПАТ «ЗЗБК №1» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про виправлення описки у вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2012 року по справі № 1-19/12 щодо зміни назви цивільного позивача та про заміну сторони цивільного позивача, однак і в задоволенні цих заяв судом було відмовлено.

Вказав на те, що при зверненні до реєстру боржників зясувалось, що на все майно ОСОБА_1 накладено арешт у звязку з відкриттям виконавчого провадження №53495732.

Посилався на те, що 01.03.2017 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Геращенко

А.І. відкрито виконавче провадження № 53495732 на підставі виконавчого листа 1-19 виданого 19.04.2016 р., кредитор ПАТ «ЗЗБК №1».

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник доводи скарги підтримали, посилались на те, що подавали заяву в порядку кримінального судочинства, а тому суд не мав права реєструвати її в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд вважав встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою (скаргою) на постанови державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Геращенко

А.І. про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно, мотивуючи скаргу тим, що згідно вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 23.10.2012 року його було засуджено та стягнуто на користь ВАТ «ЗЗБК №1» матеріальну шкоду в розмірі 121 658 грн.53 коп. На підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження № 53495732 та постановою державного виконавця накладено арешт на майно заявника.

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1, районний суд виходив з того, що дії посадових осіб державної виконавчої служби повязані із виконанням цивільного позову у кримінальній справі, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи обов'язки.

Згідно із ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень , дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки судове рішення щодо розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки дії посадових осіб державної виконавчої служби пов'язані із виконання цивільного позову у кримінальній справі, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що заявник оскаржує дії та рішення державного виконавця при виконанні вироку, що стосуються вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки розгляд даної справи віднесено до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Апеляційна скарга не містить доводів та підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Посилання представника заявника на те, що заява ними подавалась в порядку кримінального судочинства, колегія суддів не приймає, оскільки зі змісту заяви слідує, що кримінальне провадження в справі вже завершено, шляхом ухвалення вироку, а тому подана заява не могла реєструватись в порядку кримінального судочинства.

Суд вірно роз'яснив заявнику порядок оскарження в адміністративному судочинстві постанов державного виконавця прийнятих в ході виконання вироку суду.

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 186, 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 жовтня 2018 року.

Головуючий Желепа О.В.

Судді Музичко С.Г.

Рубан С.М.