Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2018 року Волноваський районний суд Донецької області

У складі:

Головуючого : судді Мохова Є.І.

При секретарі : Бридня О.Л.

Розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Волноваха, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом

В С Т А Н О В И В:

05.01.2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що 04 березня 2017 року у віці 77 років помер його батько, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО № 980529, виданим 07 березня 2017 року Волноваським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (актовий запис №191). Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,2104 га, розташованої у с.Миколаївка Волноваського району, вул.Шияна 57, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ДН № 130414, виданному 27 лютого 1995 року на підставі рішення ІV сесії ХХІІ скликання Миколаївської сільської ради від 07 грудня 1994 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів за №426. Позивач вчасно прийняв спадщину, але у видачі ж свідоцтва про право на спадщину за законом на означену вище земельну ділянку нотаріусом йому було відмовлено з підстав того, що відсутня реєстрація обєкта нерухомості за спадкодавцем. Оскільки для реєстрації земельної ділянки потрібен її кадастровий номер, позивач звернувся до ФОП ОСОБА_3 за розробкой технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та присвоєння кадастрового номеру у чому йому було відмовлено з підстав того, що вказана вище земельна ділянка була надана для обслуговування житлового будинку і особистого господарства, що не передбачено Земельним кодексом України, та було запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Спадкоємців, які мають право на обовязкову долю у спадщині, немає.

На теперішній час у звязку з вказаними вище обставинами позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Тому позивач вимушений звернутися до суду із позовною заявою в якій просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не зявився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. На позові наполягає.

Відповідач, Миколаївська сільська рада, в судове засідання не зявилась. Надала клопотання про розгляд справи без її участі, позов визнала.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 980529, виданим 07 березня 2017 року Волноваським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (актовий запис №191) 04 березня 2017 року у віці 77 років у с.Миколаївка Волноваського району помер ОСОБА_2 (а.с. 6 ).

З довідки про склад сімї від 10.08.2017 року №1328, наданої виконкомом Миколаївської сільської ради, вбачається, що на день смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 04.03.2017 року, разом з ним був зареєстрований та постійно мешкав його син, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

Вказаний факт також підтверджується відміткою про реєстрацією на 11 сторінці паспорта позивача, що свідчить про своєчасність прийняття спадщини позивачем (а.с. 5 ).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК № 051386, виданому 22.грудня 1966 року, ОСОБА_1, що народився 19.11.1966 року (актовий запис № 69) є рідним сином ОСОБА_4 (а.с. 9 ).

Факт приналежності померлому ОСОБА_4 на праві власності земельної ділянки площею 0,2104га, що розташована у с.Миколаївка Волноваського району Донецької області, вул..Шияна 57, з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і особистого господарства, підтверджується наступними документами:

- Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 130414, виданному 27 лютого 1995 року на підставі рішення ІV сесії ХХІІ скликання Миколаївської сільської ради від 07 грудня 1994 року та зареєстрованому в Книзі записів державних актів за №426 (а.с. 7);

- клопотанням відповідача про розгляд справи за його відсутністю та згодою з позовними вимогами (а.с. 19);

- довідкою Миколаївської сільської ради від 19.04.2017 року №598 (а.с.11 ).

З листа ФОП ОСОБА_3 вбачається, що позивачу дійсно було відмовлено у виготовленні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та присвоєнні кадастрового номеру з підстав того, що вказана вище земельна ділянка була надана для обслуговування житлового будинку і особистого господарства, що не передбачено Земельним кодексом України, та було запропоновано звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с. 13 ).

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла до інших осіб-спадкоємців. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ч.1.ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до ч.1 ст.1273 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Осіб, які б мали право на обовязкову долю в спадщині судом не встановлено.

Таким чином, право на спадкування за законом виникло у позивача, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.121 Земельного кодексу України, норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах не більше 0,25 гектара, в селищах не більше 0,15 гектара, в містах не більше 0,10 гектара. Виходячи з цього, у селі Миколаївка земельна ділянка, надана ОСОБА_2 площею 0,2104 га, повинна була надаватися з одним цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Згідно листа Вищего спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 года №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» 01 березня 2013 року на засіданні Пленума Вищего спеціалізованого суду України було розглянуто та прийнято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування. Так в п.3.3. вищезазначеного листа визначено, що в випадках відсутністі правовстановлюючих документів в звязку з їх втратою та відсутністю реєстрації обєкту нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють потреби спадкоємців про визнанні права власності на спадкове майно.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,2104га яка розташована на території Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області по вул.Шияна 57.

На стягнення судових витрат позивач не наполягає.

На підставі ст. 328, 1217, 1241, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст..121 ЗК України, керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн., право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку загальною площею 0,2104 га., що розташована на территорії Миколаївської сільської ради по вул.Шияна 57, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), після смерті батька, ОСОБА_4, який помер 07 березня 2017 року у с.Миколаївка.

Оригинал рішення знаходиться у справі № 221/42/18 та зберігається у архіві Волноваського районного суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Волноваського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Волноваського районного суду Є.І.Мохов