Провадження № 2/369/71/18
У Х В А Л А

іменем україни

31 січня 2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Котенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Регіон» про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Регіон» до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

До суду від представника позивача ТОВ «Регіон» надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив на підставі вимог ст. ст. 4, 151-153 ЦПК України накласти арешт на TOYOTA LAND CRUISER, 2012 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації 04.10.2014 року; вантажний автомобіль ТАТRА 815, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 19.06.2004 року; вантажний автомобіль ТАТRА 815, жовтого кольору, 1990 року випуску, державний номерний знак АА72-90, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль ТАТRА 815, червоного кольору, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль ТАТRА 8152, червоного кольору, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль MAN 14.264, зеленого кольору, 1965 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5, дата реєстрації 30.11.2016 року; напівпричіп FUCHS SA 17500, сірого кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6, дата реєстрації 30.11.2016 року; причіп SONST ANH-HERSTELLER, чорного кольору, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7, дата реєстрації 14.02.2017 року.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ТОВ «Регіон» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення збитків, завданих внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у розмірі 479 545,76 грн..

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ № 438308 ОСОБА_2 на праві власності належить транспортний засіб з реєстраційним номером АА 8660 ОА, 1988 року випуску, дата реєстрації 02.10.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога представника позивача ТОВ «Регіон» про накладення арешту на автомобіль ТАТRА 815, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 19.06.2004 року підлягає задоволенню, оскільки сума відшкодування є значною та становить 479 545,76 грн., тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення чи зробити неможливим його виконання.

В решті заявлених вимог суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки представником позивача ТОВ «Регіон» не надано суду доказів в обґрунтування заявлених вимог, а саме не надано доказів, кому на праві власності належать автомобілі: TOYOTA LAND CRUISER, 2012 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, дата реєстрації 04.10.2014 року; вантажний автомобіль ТАТRА 815, жовтого кольору, 1990 року випуску, державний номерний знак АА72-90, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль ТАТRА 815, червоного кольору, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль ТАТRА 8152, червоного кольору, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_4, дата реєстрації 02.10.2015 року; вантажний автомобіль MAN 14.264, зеленого кольору, 1965 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5, дата реєстрації 30.11.2016 року; напівпричіп FUCHS SA 17500, сірого кольору, 1991 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6, дата реєстрації 30.11.2016 року; причіп SONST ANH-HERSTELLER, чорного кольору, 1989 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7, дата реєстрації 14.02.2017 року.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на вантажний автомобіль ТАТRА 815, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, дата реєстрації 19.06.2004 року.

В решті заяви відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук