Справа № 531/640/18
Номер провадження 2/540/435/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Косик С.М.

за участю: секретаря Ткач Н.М.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

у серпні 2018 року з Карлівського районного суду Полтавської області до Машівського районного суду Полтавської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1, в якому позивач посилається на те, що вона з відповідачем має спільного сина на якого згідно рішення суду присуджено до стягнення аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, 08.07.2017 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», згідно з яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини певного віку. У звязку з наведеним позивач просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.05.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття, а виконавчий лист визнати таким, що не підлягає виконанню, судові витрати пов'язані з розглядом справи покласти на відповідача.

13.07.2018 р від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки позивач просить стягнути аліменти ј частину всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і розраховуючи суму це приблизно становить 1 тис. грн., а враховуючи те, що він ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1400 грн, а тому після відрахування аліментів йому на життя залишиться лише 400 грн. (а.с.24).

В судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні, відповідач проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що він не працює, отримує пенсію по інвалідності.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що позивач та відповідач являються батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Між позивачем та відповідачем шлюб було розірвано, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 07.10.2009 р. (а.с.9).

За результатами розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та дружину вирішено в тому числі стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1, на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27.11.2008 р. (а.с.7).

Згідно довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні № 618 від 23.04.2018 р. позивач зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3 та до складу сім'ї входить ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 син (а.с.10).

За відомостями виконавчого комітету Карлівської міської ради №06-21/1258 від 04.07.2018 р. відповідач ОСОБА_6 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.17).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі за № 143 цс 13.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права суд зазначає, що позивач має право на зміну розміру стягуваних аліментів, оскільки у звязку із внесенням змін до законодавства, виникла можливість для її звернення до суду для зміни їх розміру.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, передбачені ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є особою з інвалідністю та отримує пенсію.

Отже, з урахуванням встановлених вище обставин суд вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з ОСОБА_2 аліментів з 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частку від всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів, на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини, обов'язок по утриманню якої покладений також і на відповідача, та захистом прав відповідача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Згідно ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355, 430 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів задовольнити.

Змінити розмір аліментів, стягуваних за рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 11.12.2008 з 1/4 частини від усіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на ј частку від всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягувати з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виданий Карлівським районним судом на підставі рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 11.12.2008 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу на один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженка с. Попівка Карлівського району Полтавської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 паспорт громадянина України серія НОМЕР_4 від 24.10.2005 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, паспорт громадянина України серія НОМЕР_5, виданий 25.06.1997 року Карлівським РВ УМВС України в Полтавській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя С.М.Косик