Провадження № 2/760/2089/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Кривулько С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за оплату обов'язкових платежів 1/3 частки майна та моральної шкоди, -
Позивач звернулася до суду з даним позовом та просила суд стягнути з відповідача понесені витрати по утриманню нерухомого майна та оплату комунальних платежів у розмірі 6751,48 грн. , що відповідає 1/3 частки майна відповідача у спільній частковій власності та моральну шкоду у розмірі 500 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є співвласником 2/3 частини (загальна площа - 28,06 кв.м., житлова площа-18,8 кв.м.) двокімнатної квартири АДРЕСА_1, а також одноосібним власником особового рахунку НОМЕР_1 цієї квартири.
Власником іншої 1/3 частини спірної квартири євідповідач по справі.
Посилається, що з 23.09.2008 відповідач за власною згодою виїхала та була знята з реєстраційого обліку у спірній квартирі, однак у квітні 2011 року знову була зареєстрована за вказаною адресою.
Позивач зазначає, що відповідач без поважних причин не проживає у спірній квартирі, особистих речей та майна у квартирі немає. З моменту реєстрації за вказаною адресою не з'являється, з позивачем не спілкується, родинні стосунки не підтримує. Також позивачу не відомо де працює та проживає відповідач, який спосіб життя вона веде. У зв'язку з чим вона неодноразово зверталася до Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві з метою розшуку місця проживання та знаходження відповідача.
Зазначає, що відповідач є споживачем обов'язкових комунальних послуг відповідно до своєї частки (1/3 від загальної площі квартири) у праві спільної часткової власності, але вона не сплачує ніяких коштів на утримання та збереження спільного майна з 2010 року. Не здійснює оплату за обов'язкові житлово-комунальні послуги, а саме: утримання будинків та прибудинкової території (послуга надається незалежно від факту проживання в даній квартирі (сміття вивозиться, двір прибирається); централізоване опалення; газ. Квартирну плату та плату за обов'язкові комунальні послуги здійснює позивач особисто.
Посилається, що у період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року своїми діями та бездіяльністю ОСОБА_2 завдала позивачу майнової шкоди у розмірі 6751 грн. 48 коп., яку позивач витратила із власних коштів на утримання 1/3 частки майна, що належить на праві співвласності ОСОБА_2
Крім того вказує, що позивач зазнала моральних страждань, внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 500,00 грн.
З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.
04.12.2017 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.
Ухвалою суду від 04.12.2017 в справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду .
Ухвалою суду від 04.04.2018 закрито підготовче провадження по справі та справу було призначено до розгляду в судовому засіданні.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до ст.4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 липня 1998 року Відділом приватизації державного житла Залізничного району м. Києва, співвласниками спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.7).
На підставі договору дарування, посвідченого 24.09.2003 приватним нотаріусом КМНО Ганчук Ю.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №5505, ОСОБА_1 прийняла в дар від ОСОБА_4 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8).
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом"янського районного суду м. Києва від 12.01.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди були задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат за оплату комунальних платежів у розмірі 4045,29 грн. за період з 10.10.2012 по 10.09.2015 р.р.
Відповідно до положень ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що за період з жовтня 2015 року по серпень 2017 року по спірній квартирі було нараховано житлово-комунальні послуги за проживання двох осіб.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно здійснюється оплата витрат по утриманню житла та житлово-комунальних послуг, що підтверджується квитанціями, що містяться в матеріалах справи (а.с.9-35).
Таким чином, витрати із загальної суми за утримання спірної квартири, в т.ч. комунальним платежам за період з 10.10.2015 по 10.10.2017, що відповідає 1/3 частки відповідача у праві власності на спірну квартиру становить 6751,48 грн., що узгоджується з наданим позивачем розрахунком.
Доказів того, що відповідачем сплачено понесені позивачем вказані вище витрати, відповідачем не надано.
Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.
Отже, враховуючи те, що відповідач по справі є співвласником та зареєстрованою особою квартири за адресою: АДРЕСА_2, не здійснює плати за житлово-комунальні послуги, а саме: щодо утримання будинків та прибудинкової території, централізоване опалення, газ, а позивачем здійснено оплату вказаних комунальних послуг в повному обсязі за спірний період, то зазначена сума у розмірі 6751 грн. 48 коп. підлягає відшкодуванню позивачу у повному обсязі в порядку регресу.
За таких обставин вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем витрат по утриманню житла та комунальним платежам за період з з 10.10.2015 по 10.10.2017 р.р. у розмірі 6751,48 грн., підлягають задоволенню.
Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 500 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобов'язань по відшкодуванню моральної шкоди, суд вважає заявлені вимоги в цій частині необґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З урахуванням, вищевикладеного, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 704,80 грн.
Керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Пленуму Верховного Суду України від «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, ст.ст.16, 23, 322, 360,611,1167 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 -83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди за оплату обов'язкових платежів 1/3 частки майна та моральної шкоди, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, (адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, (адреса: АДРЕСА_2) заборгованість за оплату комунальних платежів в розмірі 6751,48 грн.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, (адреса: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1, (адреса: АДРЕСА_2) судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: О.М.Букіна