Справа № 310/4622/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 січня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2,ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їм на праві власності у рівних частках належить квартира АДРЕСА_1 (до перейменування вул. Морозова) в м. Бердянську Запорізької області.

В зазначеній вище квартирі зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_4

Вказують, що з червні 2014 року ОСОБА_4 в зазначеній вище квартири не проживає, у звязку з чим просять визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача за ордером адвокат ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що з червня 2014 року відповідач проживає на території російської Федерації, проте залишається зареєстрованою за вказаною адресою.

Відповідач ОСОБА_4, повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та у відповідності до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України (в редакції Закону №1618-IV), в судове засідання не зявилась, письмові заперечення на позов не надала.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 та знайома з родиною ОСОБА_4, які проживають в квартирі №61 зазначеного будинку. ОСОБА_2 з червня 2014 року в квартирі не проживає.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 та є головою ОСББ «Январський», яке обслуговує вказаний будинок. Знає, що родина Спірних проживає на території Російської Федерації, зокрема ОСОБА_4 з червня 2014 року.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано у рівних частках за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 31.10.2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю (постанова Верховного Суду України від 16.01.2012 р. №6-57цс11).

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України).

Відповідно до пояснень позивачів, відповідач ОСОБА_4 була зареєстрована в квартирі як член їх сімї.

Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Підстави для визнання члена сім'ї власника таким, що втратив право користування житловим приміщенням, визначені ч. 2 ст. 405 ЦК України, а саме відсутність члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до тверджень позивачів, пояснень представника позивача, наданих письмових доказів, опитаних в судовому засіданні свідків, суд вважає доведеним, що відповідач з червня 2014 року не проживає в квартирі, яка належить позивачам на праві власності.

Доказів на підтвердження поважності причин не проживання в квартирі за місцем реєстрації відповідачем суду не подано.

З урахуванням викладеного, зібраних та досліджених по справі доказів, встановлених обставин, суд вважає, що позивачі довели наявність передбачених ч. 2 ст. 405 ЖУ України підстав для визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Згідно п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року №207, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Відповідно до п. 26 вказаних вище Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268, 280 - 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратили право користування квартирою №61 в будинку №9 по вул. Північній (до перейменування вул. Морозова) в м. Бердянську Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Дата виготовлення повного рішення - 19.01.2018 року.

Суддя А.І. Крамаренко