Справа № 709/1538/18
У Х В А Л А

про призначення судово-психіатричної експертизи

01 листопада 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

присяжних - Мороз І.І., Матюши Л.М.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

заявника - ОСОБА_3,

представника заявника - ОСОБА_4,

представника особи, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатною - ОСОБА_5,

представника виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради Черкаської області - Саюна О.Б.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - виконавчий комітет Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, про визнання ОСОБА_7 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_3 (далі - заявник), заінтересована особа - виконавчий комітет Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, про визнання ОСОБА_7 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна.

В обгрунтування вказаної заяви зазначалося, що відповідно до медичних документів у ОСОБА_7 констатовано наявність суттєвих порушень психіки бредового рівня. При цьому члени сім'ї ОСОБА_7 стверджують, що вона схудла, веде себе агресивно, неадекватено, погрожує самогубством, звинувачує усіх рідних у зраді, крадіжках, алкоголізмі, наркоманії, замахах на її життя, вчиняє дії, що протирічять іі нормальному життю. У зв'язку з таким психічним станом заявник, який є сином ОСОБА_7, просить суд визнати її недієздатною, встановити опіку і призначити опікуном своєї матері.

У підготовчому судовому засіданні заявник та його представник просили призначити судово-психіатричну експертизу, виходячи з викладених у заяві підстав. При цьому представник заявника вважав, що судово-психіатрична експертиза повинна бути стаціонарною.

Особа, стосовно якої вирішується питання про визнання недієздатною, та її представник ОСОБА_5 проти призначення судово-психіатричної експертизи заперечили. Зокрема, представник ОСОБА_5 стверджував, що його довіритель є психічно здоровою особою, а додані до заяви медичні документи та викладені у них відомості не можуть слугувати достатньою підставою для призначення такої експертизи, оскільки не вказують на наявність у ОСОБА_7 будь-яких психічних відхилень. При цьому жодних доказів про перебування ОСОБА_7 на обліку у лікаря-психіатра чи про її звернення за відповідною медичною допомогою суду не надано, як і не надано висновків експертних досліджень. Призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи вважав грубим порушенням прав його довірителя. Зазначав, що звернення до суду із заявою про визнання його довірителя недієздатною пов'язано в першу чергу з іншим судовим спором про розподіл спільного сумісного майна подружжя, зокрема магазину, розгляд якого на сьогоднішній день зупинено до вирішення цієї справи по суті.

Представник заінтересованої особи Саюн О.Б. проти призначення експертизи не за перечував.

Допитана у підготовчому засіданні у якості свідка ОСОБА_8, яка є дочкою ОСОБА_7, показала, що її матері робили МРТ, за результатами якої остання повідомила, що нічого страшного немає. У грудні 2017 року вона телефонувала матері, яка під час телефонної розмови стверджувала, що це не її дочка, а хтось інший говорить її голосом. Коли зайшла мова про брата, то мати стверджувала, що він перебуває в м. Києві на роботі, хоча їй було відомо, що син перебуває в Чехії. Одного разу мати почала збирати свої речі і хотіла викинути, стверджуючи, що починає нове життя. Казала також, що у холодильнику встановлено прослуховувальну апаратуру, у зв'язку з чим намагалася розібрати дверцята від нього. За вказаних обставин ОСОБА_8 зверталася до лікарів та показувала результати обстеження МРТ, які сфотографувала на телефон, у відповідь на що дізналася, що у матері можливий розвиток "хвороби Альцгеймера". Потім матір вдалося вмовити пройти обстеження, за результатами якого їй було призначено лікування, від проходження якого вона відмовилася, аргументуючи тим, що її намагаються отруїти. Одного разу матір запитала в неї як давно вона одружилася, хоча жоден шлюб не укладався. Крім того, мати перестала нормально харчуватися, внаслідок чого схудла, в неї спостерігаються часті перепади настрою. Її та брата мати почала називати наркоманами, наказала більше їй не дзвонити, в останнє вигнала з квартири.

Свідок ОСОБА_9, яка є рідною сестрою ОСОБА_7, показала, що вперше в неї виникли сумніви щодо психічного здоров'я її сестри у 2011 році, коли остання накинулася з кулаками на рідну матір. Саме з того часу в них із сестрою виник конфлікт, зокрема із-за того, що вона не радила їй розлучатися, після якого вони припинили спілкування, хоча вона намагалася його відновити. З листопада 2017 року стан її сестри погіршився, вона сильно схудла. З чужих слів вона чула про випадки, коли її сестра йшла по вулиці і щось наспівувала, або безпричинно нападала на сторонніх людей, виганяла покупців з належного їй магазину. Вона писала заяву в лікарню з проханням надати її сестрі кваліфіковану допомогу, однак допомогу надано не було.

Свідок ОСОБА_10, який працював у ОСОБА_7 продавцем, повідомив, що був свідком незрозумілої поведінки останньої. Зокрема, був випадок, коли ОСОБА_7 з криком та нецензурною лайкою вигнала з магазину всіх покупців, замкнула в ньому його і ще одного продавця та утримувала близько 6 годин. Іншого разу вона звинуватила його у крадіжці ключів від її будинку, після чого заборонила підходити до її речей. Був випадок, коли вона обслуговувала покупця та не змогла знайти відповідний товар, в чому криком та образами звинуватила його. Також він був свідком як ОСОБА_7 побила свого чоловіка, покусала його, намагалася вдарити вогнегасником. Внаслідок зневажливого ставлення ОСОБА_7 до нього та її поведінки, він вимушений був звільнитися після 14 років роботи.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_11, який є колишнім чоловіком ОСОБА_7, показав, що прожив з нею у шлюбі 23 роки до розлучення восени 2011 року, що відбулося з незрозумілих для нього причин. Протягом шлюбу вона була люблячою матір'ю та у 2007 році стала ініціатором того, щоб вони склали заповіти щодо належного їм майна на своїх дітей, що вони і зробили. Під час розірвання шлюбу вони мирним шляхом розділили спільне сумісне майно, а саме йому залишилося 2 автомобілі та житловий будинок, а їй 2 автомобілі та магазин. Наскільки йому відомо колишня дружина свій заповіт анулювала. 7 років вони не спілкувалися, хоча він двічі намагався відновити стосунки, однак отримав відмову. У квітні 2018 року остання прийшла до нього з проханням надати дозвіл на відчуження магазину. При цьому вона мала виснажений вигляд. Дозволу на відчуження магазину він не надав, оскільки вважав, що вказана нерухомість має залишитися дітям. Після цього дружина звернулася до суду з позовом про розподіл спільного сумісного майна подружжя. Коли він прийшов до неї в магазин поспілкуватися з приводу заявлених позовних вимог, остання вела себе агресивно, завдала йому тілесних ушкоджень, покусала. На теперішній час вона не спілкується з дітьми, зокрема говорить, що в неї дітей немає. Був випадок, коли вона стверджувала, що народила сина від народного депутата. З чужих слів він чув про випадки, що його колишня дружина ходить по вулиці і пританцьовує. Крім того, йому стало відомо, що ОСОБА_7 подарувала придбаний нею будинок сім'ї Труш, з якими вона товаришує. За таких обсатвин в нього є певні побоювання, що вона внаслідок свого ховоробливого стану залишиться ні з чим. Він звертався до лікарні із заявою про надання його колишній дружині відповідної медичної допомоги, однак така допомога надана не була.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Статтею 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обовязковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Згідно з ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Так, в матеріалах справи міститься копія консультативного висновку психіатра від

10 травня 2018 року, виданий лікарем ОСОБА_12, згідно з яким за результатами консультування ОСОБА_8 з приводу психічного стану матері надано заочну оцінку наявних особливостей психіки матері пацієнта, констатовано наявність суттєвих порушень психіки маревного рівня з параноїдним синдромом, не виключено наявність швидкопрогресуючого атрофічного захворювання головного мозку (а.с. 11).

Крім того, судом заслухано свідків, покази яких свідчать на про суттєві зміни поведінки ОСОБА_7

Вказаний висновок у сукупності з показами свідків суд оцінює як докази, що містять достатні відомості про наявність можливого психічного розладу здоровя у ОСОБА_7, а тому є підстави для призначення у справі судово-психіатричної експертизи, оскільки іншим чином встановити відповідні обставини неможливо.

Натомість заперечення ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки вони не спростовують встановлені у судовому засіданні обставини справи щодо поведінки ОСОБА_7

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, а тому відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103-105, 252, 258, 260, 298 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Призначити у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - виконавчий комітет Чорнобаївської селищної ради Черкаської області, про визнання ОСОБА_7 недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна судово-психіатричну експертизу стосовно ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Проведення судово-психіатричної експертизи доручити експертам КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради (вул. Павлова, 46, м. Сміла, Черкаська область).

На вирішення експертів поставити питання:

- Чи хворіє ОСОБА_7 на даний час психічними захворюваннями, зокрема хронічними, стійкими психічними розладами? Якщо так, то якими саме?

- Чи здатна ОСОБА_7 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

Оплату за проведення експертизи віднести на рахунок держави.

В розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експертизи.

Роз'яснити сторонам положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Копію ухвали направити експертній установі для виконання, сторонам у справі - для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий суддя В.В. Чубай

Присяжні Л.М. Матюша

І.І. Мороз