Справа № 766/955/18
УХВАЛА

19 січня 2018 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вказаною позовною заявою, в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 26774 від 14 листопада 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту № Ф070853П від 01.11.2017 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, в розмірі 876 623, 11 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2018 року було відкрито провадження за вказаною цивільною справою.

Разом з матеріалами справи до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 26774, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 14 листопада 2017 року про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, що складаються зі складу літ. «Ж» заг. пл. 175,5 кв. м., складу літ «З», заг. пл. 127,7 кв. м., складу літ. «Л» заг. пл. 15,4 кв. м., розташованого за адресою м. Херсон, пров. Смоленський, 2б, власником якого є ОСОБА_1, з метою задоволення вимог Пат «Укрсоцбанк» у сумі 876 623,11 по договору кредиту № Ф070853 А від 01.11.2017 року, боржником за яким є ОСОБА_3, оскільки на теперішній час існує загроза, що буде проведено реалізацію належного позивачу майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позов.

Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена, ґрунтується на вимогах закону, а тому суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі, застосувавши забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим написом нотаріуса № 26774, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 14 листопада 2017 року про звернення стягнення на комплекс нежитлових будівель, що складаються зі складу літ. «Ж» заг. пл. 175,5 кв. м., складу літ «З», заг. пл. 127,7 кв. м., складу літ. «Л» заг. пл. 15,4 кв. м., розташованого за адресою м. Херсон, пров. Смоленський, 2б, власником якого є ОСОБА_1, з метою задоволення вимог Пат «Укрсоцбанк» у сумі 876 623,11 по договору кредиту № Ф070853 А від 01.11.2017 року, боржником за яким є ОСОБА_3

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ч. 10 ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Херсонської області протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В.Прохоренко