Справа № 136/1456/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 інтереси якого за законом представляє ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3. В домоволодінні відповідач із сином не проживають з червня 2015 року, у звязку з чим позивач вважає, що відповідачі втратили право на користування житлом. Оскільки відповідач із сином не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішив звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житлом.

Відповідачі відзив до суду не подали.

Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області пояснень щодо позову не подала.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 6), а також Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.5).

У вказаному будинку зареєстровані, проте не проживають з червня 2015 року ОСОБА_2 разом із сином ОСОБА_3, що підтверджується довідкою Лукашівської сільської ради від 21.06.2018 року № 485 (а.с.7).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що право відповідачів на користування чужим майном (спірним житловим будинком) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень статті 406 ч.1 п.5 ЦК України, у звязку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 279, 354 ЦПК, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1) та її неповнолітнього сина ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник