Провадження № 2/243/433/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2018 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

При секретарі Мирошниченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області, про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області, про визнання права власності, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 18.03.2009 року помер її батько - ОСОБА_3, 14.11.2014 року померла мати - ОСОБА_4, 22.12.2016 року помер мій брат - ОСОБА_5. 11.10.2017 року державний нотаріус Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_6 посвідчила, що на підставі статті 1262 ЦК України, спадкоємцем майна після смерті мого брата - гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є його сестра - ОСОБА_1. При цьому нотаріус видав їй свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадкове майно згідно даного свідоцтва складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходиться у селі Привілля Словянського району по вулиці Депутатській під номером 47 (сорок сім), який належав - ОСОБА_3, який помер 18 березня 2009 року, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_5, котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Словянської районної ради народних депутатів 12.03.1990 року, зареєстрованого в Словянському БТІ 12.03.1990 року; номер запису: 194 в книзі: 1. На земельній ділянці знаходиться один цегляний одноповерховий житловий будинок, позначений в плані літерою «А-1», житловою площею - 37.3 кв.м., загальною площею - 65.3 кв.м. і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: літня кухня «Б»; сарай «В»; льох «Г»; вбиральня-душ «Д»; огорожа № 1; огорожа № 2; колодязь № 3.

Право власності на даний житловий будинок зареєстровано позивачем. В той же час, державний нотаріус 11.10.2017р. винесла постанову за №1050/02-31 про відмову у вчинені нотаріальних дій з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.9999 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0068, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, оскільки вважала, що дане свідоцтво не може бути видано, так як нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. 11.10.2017 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за №1051/02-31 з питання видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром площею 5.670 га, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, оскільки спадкоємцем нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця. Крім того, 11.10.2017 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій за №1052/02-31 з питання видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром 0.1165 гектарів, розташовану за адресою: Донецька область, Слов'янський район, село Привілля, вулиця Депутатська, 47, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:000:0157, оскільки позивачем нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

У звязку з наведеним просить суд: Визнати за собою право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 22.12.2016 року, на нерухоме майно, а саме :

- Земельну ділянку площею 0.9999 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0068, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення;

- Земельну ділянку площею 5.670 га, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0149, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення ;

- Земельну ділянку розміром 0.1165 гектарів, кадастровий номер :03:000:0157, розташовану за адресою: Україна, Донецька область, Слов'янський район, с. Привілля, вул. Депутатська, 47, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності від 17.01.2018 року, позовні вимоги просить задовольнити (а.с.49). Суд, вважає за можливим розглянути справу без її участі, що відповідає положенням ст. 130 ЦПК України.

Представник позивача адвокат ОСОБА_7, що діє на підставі на підставі договору від 08.12.2017 року (а.с.37), в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позов просив задовольнити (а.с.50).

Представник відповідача ОСОБА_2 обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності від 15.01.2018 року №03-02/64 (а.с.51), не заперечує проти задоволення позову. Суд, вважає за можливим розглянути справу без участі представника відповідача, що відповідає положенням ст. 130 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив фактичні дані та відповідні їм житлові правовідносини.

18.03.2009 року помер батько позивача - ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №374868 від 23.03.2009 року (а.с.10).

14.11.2014 року померла мати позивача - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №811643 від 24.11.2014 року (а.с.11).

22.12.2016 року помер брат позивача - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НО №972516 від 10.01.2017 року (а.с.9).

11.10.2017 року державним нотаріусом Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_6 видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за № 472 від 11.10.2017 року. Спадкове майно згідно даного свідоцтва складається з: житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходиться у с. Привілля Словянського району по вул. Депутатській під номером 47 (сорок сім), який належав - ОСОБА_3, який помер 18 березня 2009 року, спадкоємцем якого був його син ОСОБА_5, котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданого виконкомом Словянської районної ради народних депутатів 12.03.1990 року, зареєстрованого в Словянському БТІ 12.03.1990 року; номер запису: 194 в книзі: 1. На земельній ділянці знаходиться один цегляний одноповерховий житловий будинок, позначений в плані літерою «А-1», житловою площею - 37.3 кв.м., загальною площею - 65.3 кв.м. і такі господарсько-побутові будівлі та споруди: літня кухня «Б»; сарай «В»; льох «Г»; вбиральня-душ «Д»; огорожа № 1; огорожа № 2; колодязь № 3.

Право власності на даний житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_1 17.10.2017 року, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно №100412909 від 17.10.2017 року (а.с.13).

Постановою державного нотаріусу Другої Словянської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_6 від 11.10.2017 року, про відмову у вчинені нотаріальних дій(а.с.19), відмовлено у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0.9999 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0068, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

11.10.2017 року. державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.21) з питання видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром площею 5.670 га, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

Крім того, 11.10.2017 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с.23) з питання видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата - ОСОБА_5 на земельну ділянку розміром 0.1165 гектарів, розташовану за адресою: Донецька область, Слов'янський район, село Привілля, вулиця Депутатська, 47, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:000:0157, оскільки також позивачем нотаріусу не надано правовстановлюючий документ на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідність до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності. Право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Спадкодавець ОСОБА_8 набув майнове право на земельну ділянку, оскільки за його життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки йому у власність, що підтверджується копією державного акту серії ІУ-ДН за №006827 від 05.03.2008 року на земельну ділянку розміром 0.1165 гектарів, розташовану за адресою: Донецька область, Слов'янський район, село Привілля, вулиця Депутатська, 47, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :03:000:0157, але брат позивача ОСОБА_9 не набув на неї права власності, оскільки не отримав державний акт та не провів його державної реєстрації після смерті спадкодавця.

Крім того, спадкодавець ОСОБА_8 набув майнове право на земельну ділянку, оскільки за його життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки йому у власність, що підтверджується копією державного акту серії ЯД за №134202 від 07.05.2007р. на земельну ділянку розміром площею 5.670 га., кадастровий номер :01:000:0149, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, але ОСОБА_9 не набув на неї права власності, оскільки не отримав державний акт та не провів його державної реєстрації після смерті спадкодавця.

Окрім того, спадкодавець ОСОБА_10 набула майнове право на земельну ділянку, оскільки за її життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки ї у власність, що підтверджується копією державного акту серії ДН за №105185 від 26.07.2005р. на земельну ділянку земельну ділянку площею 0.9999 га., кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0068, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, але ОСОБА_9 не набув на неї права власності, оскільки також не отримав державний акт та не провів його державної реєстрації після смерті спадкодавця.

Так, спадкодавець ОСОБА_9 за життя своє право власності на вище вказані земельні ділянки у встановленому законом порядку не оформив, документ, який підтверджує зареєстроване право власності (державний акт на право власності на земельну ділянку) не отримав.

Спадкоємцем після померлого ОСОБА_5 є його сестра ОСОБА_1

Позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки на імя померлого.

Вирішуючи питання про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

У відповідності із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав й обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до п. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності із ст. 1297 ЦК України, встановлено обовязок спадкоємця звернутись за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно із п.4.15 гл.10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року №296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно спадкоємцю, нотаріусом проводиться за наявності зареєстрованих правовстановлюючих документів на імя спадкодавця.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13: якщо нотаріус або орган державної реєстрації прав відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «ОСОБА_11 Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 року у справі №6-2124цс15, оскільки відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності на певні обєкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний обєкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст.392 цього Кодексу.

Також, у постанові від 23.12.2014 року у справі №3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст.392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст.392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, та того, що в даний час позивач виконав всі можливі дії для державної реєстрації права власності на земельну ділянку, але позивач не може оформити у нотаріуса спадщину, у звязку з відсутністю доступу до архіву що залишився на території, яка віднесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та доступ до якого відсутній. Таким чином, звернення позивача до суду є єдиним видом захисту порушеного права.

У звязку з чим, суд прийшов до висновку, про наявність підстав про визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на земельні ділянки, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12,13,76-83,259,263-265,268 ЦПК України; ст.ст. 15,16,182,317,318,319,321,328,392, 1216,1218,1261,1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлого 22.12.2016 року, на нерухоме майно, а саме :

- Земельну ділянку площею 0.9999 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0068, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення;

- Земельну ділянку площею 5.670 га, місце розташування: Україна, Донецька область, Слов'янський район, Привільська сільська рада, кадастровий номер :01:000:0149, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення ;

- Земельну ділянку розміром 0.1165 гектарів, кадастровий номер :03:000:0157, розташовану за адресою: Україна, Донецька область, Слов'янський район, с. Привілля, вул. Депутатська, 47, передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_12