Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1158/18
Провадження №: 2/332/761/18
30 жовтня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді - Сінєльніка Р.В., при секретарі - Васильченко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на те, що відповідач тривалий час не займається вихованням та утриманням дитини, життям дитини не цікавиться, матеріальної допомоги не надає. В позові просить позбавити відповідача батьківських прав.
В судове засідання сторони не з'явились. Представник позивача ОСОБА_4 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності у заочному порядку , позов підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи ОСОБА_5 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала .
У відповідності до ст.224 ЦПК України суд зі згоди позивача ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2
Відповідач є батьком ОСОБА_6, про що мається відповідний запис у свідоцтві про народження НОМЕР_3, що видане 13 серпня 2015р.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 03.07.2017р. по справі №332/1315/17 шлюб між стронами було розірвано ( а.с. 8).

Відповідач проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні сина, не цікавиться його навчанням, не відвідує дошкільний заклад, не провідує дитину вдома, не зустрічається з нею взагалі та не спілкується(а.с. 11, 12) .

Відповідач ніяким чином не піклується про сина, коштів на його утримання не надає, не проявляє ніякої заінтересованості в його подальшій долі, це цікавиться його успіхами, не піклується про його духовний і фізичних розвиток, його навчання та підготовку до самостійного життя; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу.

Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с. 9-10).

Відповідач не виконує свої батьківські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства. Він самоусунувся від будь-якого спілкування з дитиною, його виховання, що підтверджується заявою ОСОБА_2.(а.с. 24) .

Згідно зі ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто прож окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до п.2 ч.1.ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце , коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя ,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності ,можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування ними своїми обов'язками. "

Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН Про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (789912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціальні розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага , дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини .

Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування № 01-17/670 від 30.07.2018 року ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.50).

Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

ПозбавитиОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: Р.В. Сінєльнік