Номер провадження: 22-ц/785/189/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловою площею, шляхом виселення ОСОБА_3 з належної йому на праві власності квартири без надання іншого житлового приміщення.

Позов обґрунтовано тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1. В даній квартирі зареєстровані: він, його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6, онук ОСОБА_7

Відповідач, яка є невісткою, дружиною його сина ОСОБА_6 на даній житловій площі не зареєстрована, позивач, як власник квартири, не надавав своєї згоди на її проживання в квартирі. ОСОБА_3 вселилась в квартиру самовільно та перешкоджає йому та його дружині у проживанні в квартирі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні власністю ОСОБА_2 шляхом виселення ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Вирішено питання судових витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_3 через представника - адвоката ОСОБА_4 В скарзі з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї викладених у відзиву, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законим є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.04.2003року власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

На вказаній житловій площі зареєстровані, як члени сімї ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_5, син ОСОБА_6 з 1986 року, які набули право користування житловим приміщенням квартирою №197, в будинку №116, по проспекту Добровольського, в м. Одесі в силу ст. 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України.

З 2011року в квартирі зареєстрований онук ОСОБА_2 ОСОБА_7, 2010року народження.

На даний час в квартирі проживає ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_3, з якій перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року, та їх син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_3 вселилась в спірну квартиру за пропозицією ОСОБА_6, який не є власником квартири. Даних про те, що ОСОБА_3 вселилась в спірну квартиру за згодою ОСОБА_2, матеріали справи не містять.

Сам по собі факт проживання ОСОБА_3 в спірній квартирі не може вважатися достатньою правовою підставою для виникнення у неї право користування житлом. Відтак, ОСОБА_3 вважається такою, що самоправно вселилась в квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_2

Як на підставу задоволення скарги, апелянт посилається на ч. 1 ст. 405 ЦК України, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Проте, зазначені доводи скарги є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Одноособовим власником спірної квартири є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 22.04.2003року. ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_6, який не є власником квартири, а в ній проживає, як член власника житлового приміщення.

Доказів, які б спростовували встановлені обставини, апелянтом до суду апеляційної інстанції не надані.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного рішення.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 263, 375 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Суди розглядають цивільні справи відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, тобто в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим кодексом.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 13 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, судова колегія,

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст Постанови складено 18 січня 2018 року.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_8

ОСОБА_9