Справа № 493/2310/17
Провадження № 2/493/95/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ПІНУЛ І.Б.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу № 493/2310/17 за позовною заявою ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування.

Свою вимогу позивач мотивує тим, що в м. Балта Одеської області по вул. Гагаріна, 5, розташована квартира № 3, 1/4 якої належала її покійному чоловіку ОСОБА_3, померлому 29.04.2003 року, та 1/4 якої належала її сину ОСОБА_4, померлому 29.09.2014 року. Після їх смерті, позивач, відповідно до ст.. 549 ЦК Української РСР та ч. 3 ст. 1269 ЦК України, прийняла спадщину, так як постійно проживала з чоловіком та сином на момент їх смерті, та надалі продовжує проживати у спільній квартирі, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не представилося можливим у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначену квартиру.

Позивач до судового засідання не зявилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи судом встановлено, наступне.

В м. Балта Одеської області по вул.. Гагаріна в будинку № 5 розташована квартира №3, яка на праві приватної спільної часткової власності, в рівних долях належить ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САВ № 151049 від 31.01.2009, виданого Балтською міською радою на підставі рішення виконкому Балтської міської ради Одеської області від 23.07.2008 року № 243.

ОСОБА_3 помер 29.04.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 456462, виданого 06.07.2016 року Приморським районним у місті Одеса відділом ДРАЦС ГТУ юстиції в Одеській області.

ОСОБА_4 помер 29.09.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 387750, виданого 01.10.2014 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області.

Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вищезазначеної квартири, яку позивач, як спадкоємиць за законом першої черги, родинні стосунки яких підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 298508 та копією свідоцтва про народження серії ЯГ 195596 відповідно, в силу ст.. 549 ЦК Української РСР та ч. 3 ст. 1269 ЦК України, прийняла, оскільки на день смерті чоловіка та сина спільно з ними проживала, що підтверджується довідкою вуличного комітету Балтської міської ради Одеської області від 23.11.2017 року.

Степанова (до шлюбу ОСОБА_3) О.С. від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 та брата ОСОБА_4 відмовилася, написавши відповідну заяву.

Разом з тим, позивачу документально оформити спадкове майно не представилося можливим по відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що свідчить лист-відповідь приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу ОСОБА_6 № 1781/01-16 від 25.10.2017 року.

Відповідно до довідки Кодимської районної державної нотаріальної контори № 1735/01-16 від 12.12.2017 року після смерті ОСОБА_3, померлого 29.04.2003 року, та ОСОБА_4, померлого 29.09.2014 року, спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася.

Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами повязані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які суд виходить з того, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

У першу чергу, за правилами ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб згідно ст. 316 ч. 1 ЦК України.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Глави 7 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012., Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документу, витяг з Реєстру прав власності.

При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину суд визнає обґрунтованою.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна за заповітом або за законом.

Ст. 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ст. 1220 ЦК України зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, які претендують на спадщину, суд вважає, що за позивачем належить визнати право власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 81, 258-259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 25, 328, 346, 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/2 частину квартири № 3, загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею 13,5 кв.м., розташованої в будинку № 5 по вул.. Гагаріна в м. Балта Одеської області, 1/4 якої належала ОСОБА_3, померлому 29.04.2003 року, та 1/4 якої належала ОСОБА_4, померлому 29.09.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з зня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2018 року.

С У Д Д Я