гСправа № 358/1593/17 Провадження № 2-н/358/8/18
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у видачі судового наказу

24 січня 2018 року м. Богуслав

Суддя Богуславського районного суду Київської області Корбут В.М., роглянувши матеріали заяви про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», яке діє від імені та в інтересах Кагарлицького територіального відділу реалізації ТОВ «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» ОСОБА_2 (далі - заявник), звернувся до суду із даною заявою обґрунтовуючи її тим, що ОСОБА_1 (далі - боржник) не виконує належним чином свої зобовязання щодо оплати за послуги з постачання газу, в зв'язку з чим утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком боргу. Тому, заявник просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 3992 грн. 98 коп. та витрат по оплаті судового збору в розмірі 800 грн.

Проте дана заява не відповідає вимогам, встановленим ст. 163 ЦПК України, а саме: в заяві не вказані обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Так, згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно п. 1.3 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

П. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, встановлений порядок приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, обєкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обовязками. Так, постачальник в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його обєкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобовязаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ.

Проте матеріалами заяви заявником не доведено, чи був дотриманий порядок приєднання боржника ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам (не зазначено доказів того коли та чи взагалі направлялася йому заява-приєднання разом із супровідним листом та які дії були вчинені ОСОБА_1 на приєднання до умов договору), тобто не підтверджено факт укладання Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам з боржником та факт укладання договору за адресою по вул. Молодіжна, 6, с. Киданівка, Богуславського району, Київської області та не доведено, що рахунок за спожитий газ в листопаді місяці 2015 року в сумі 755,79 грн. оплатив саме він.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Як розяснено в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

В звязку з викладеним, заявнику необхідно привести заяву про вдачу судового наказу у відповідність з вимогами ст.163 ЦПК України, усунувши вищевказані недоліки.

З огляду на вищевикладене, суддя відмовляє у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», яке діє від імені та в інтересах Кагарлицького територіального відділу реалізації ТОВ «Київоблгаз Збут» у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, та розяснити, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або отримання її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_3