Номер провадження: 22-ц/785/7191/18
Номер справи місцевого суду: 523/8194/18
Головуючий у першій інстанції Мурманова І. М.
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Кононенко Н.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року про повернення зустрічної позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат повернуто заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3подала до суду апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року про повернення заяви заявнику та зустрічний позов ОСОБА_2 про відшкодування витрат повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_4, посилаючись на законність оскаржуваної ухвали, просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно пункту 9 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції чинній з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст. 353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Так, повертаючи зустрічну позовну заявуОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позови виникають з різних правовідносин та не є взаємоповязані, спільний розгляд позовів ускладнить розгляд справи. Крім того, задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до положень ст. 1, 2 ст. 193 ЦПК України відповідач має право предявити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За змістом ч. 2 ст. 193 ЦПК України однією з умов прийняття зустрічного позову є доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів. Доцільно їх розглядати в одному провадженні тоді, коли це дозволить більш повно і об'єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємини сторін, виключити винесення взаємосуперечливих або взаємовиключних судових рішень. І, навпаки, недоцільно розглядати ці вимоги сумісно тоді, коли це затягне розгляд справи, а вимоги повністю можуть бути розглянуті окремо.

Взаємний зв'язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв'язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем. Первісний і зустрічний позов можуть бути взаємозв'язаними і тоді, коли підстава зустрічного позову паралізує підставу первісного позову, а тому задоволення вимог відповідача виключає задоволення вимог позивача.

Таким чином, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, який подається у строк для подання відзиву та заявляється для сумісного розгляду з первісним, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним та задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, що предметом первісного позову ОСОБА_4 є визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Предметом зустрічного позову ОСОБА_2 є відшкодування витрат, понесених у звязку із приготуванням до реєстрації шлюбу та весілля.

Отже, з наведеного вбачається, що первісні та зустрічні позовні вимоги випливають з різних за своєю правовою природою правовідносин, та не пов'язані один з одним, об'єднання вищевказаних позовів в одне провадження та спільний розгляд є недоцільним, оскільки, вимоги виникають з різних правовідносин, позови містять різний предмет, зміст вимог та обставин, які підлягають доказуванню.

Вказані обставини були встановлені судом першої інстанції, який прийшов до висновку про недоцільність спільного розгляду обох позовів. З наведеними висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, вважаючи їх обґрунтованими.

При цьому доводи апеляційної скарги не спростовують вищевказаних висновків суду.

Доводи апеляційної скарги про те, що в разі спільного розгляду зустрічного позову з первісним, буде уникнуто можливість ухвалення судом рішення, які б суперечили одне одному не відповідає дійсності, оскільки визнання батьківства та як слідство виникнення обовязку сплати аліментів ніяким чином не доказують (спростовують) зустрічні вимоги відповідача щодо відшкодування витрат, понесених у звязку із приготуванням до реєстрації шлюбу та весіллям. Вказані вимоги виникають з різних правовідносин, не є взаємоповязаними, мають різну правову природу та регулюються різними нормами законодавства.

Апеляційний суд зауважує, що повернення зустрічного позову не позбавляє права звернення до суду з даним позовом в загальному порядку, що передбачено ч. 7 ст. 185 ЦПК України.

На підставі наведеного, враховуючи належне вирішення судом першої інстанції питання про відмову в прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним, на виконання вимог ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 279, 367, ч.2 ст.369, ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргупредставника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2018 року про повернення зустрічної позовної заяви по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено 01.11.2018 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда