Справа № 436/2773/12
Провадження № 6/206/8/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2018 м. Дніпро

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Маштака К.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 з заявою про видачу дубліката виконавчого листа. В обґрунтування заяви остання посилалась на те, що 01.03.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська їй було видано виконавчий лист про стягнення коштів у сумі 5 396, 12 грн., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Після чого, виконавчий лист було подано до державної виконавчої служби, однак, рішення суду не було виконано. 24.10.2017 у відповідь на її звернення державним виконавцем було повідомлено, що в травні 2015 року виконавче провадження було закрито, встановити дату направлення виконавчого листа неможливо в звязку із відсутністю документів в архіві. Керуючись викладеним стягувач просила суд видати дублікат виконавчого листа.

15.12.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

Виходячи з викладеного судом було встановлено, що заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2012 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4896 грн. 12 коп. та моральної шкоди - 500 грн., судовий збір у сумі 214 грн. 60 коп. (а.с.25-26).

На виконання рішення суду, 01.03.2013 ОСОБА_1 отримала виконавчий лист, про що свідчить відповідна розписка (а.с.31).

Згідно копії виконавчого листа № 2/436/672/12 виданого 01.03.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, строк пред'явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 11.12.2013 (а.с.33).

24.10.2017 за вих. 20201 начальник Самарського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра повідомив на адресу представника стягувача про те, що 20.02.2015 виконавче провадження відкрите на підставі виконавчого листа № 2/436/672/12 виданого 01.03.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, та повернуто стягувачеві 27.05.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження". Встановити дату відправлення виконавчого документа неможливо, оскільки матеріали провадження та здавальний опис справ переданих до архіву відсутні в архівному приміщенні відділу (а.с.34).

Вирішуючи дане питання, суд виходить з наступного.

Пункт 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції 1999 року, передбачав, що якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу.

Частина 5 зазначеної вище статті встановлювала, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

05.10.2016 набрав чинності новий Закон України "Про виконавче провадження".

У розділі XІІІ Прикінцевих та перехідних положень згаданого закону, а саме п. п. 5, 6 передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Так, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 2016 року, передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі предявлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Враховуючи викладене, та з урахуванням дати та підстав повернення виконавчого листа, заявник (стягувач) звернулась у строк до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Крім вищевикладеного суд, також, вирішуючи питання порушене поданою заявою враховує, що рішення суду до сьогодні не виконано, відомості про місце знаходження виконавчого листа встановити неможливо. В той же час, ст. 1291 Конституції України передбачено, що судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. У постанові Пленуму ВСУ від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, що у мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду з прав людини. Так, рішенням від 27.11.2008 у справі «Крутько проти України» (№2), Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження (див. «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (no.1) (GC), no. 36813/97, п.197 ЄСПЛ 2006). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес (див. «ОСОБА_3 проти Португалії» (Estima Jorge v. Portugal), рішення від 21 квітня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998*II, п. 35, та «Сіка проти Словакії» (Sica v. Slovakia), №2132/02, пп. 24-27, 13 червня 2006 року). Застосовуючи процедуру «пілотного рішення» у справі «ОСОБА_4 проти України» (рішення від 15.10.2009, остаточне від 15.01.2010) Європейський суд з прав людини знову констатував, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «ОСОБА_5 проти Італії» ( Immobiliare Saffi v. Italy), (GC), №22774/93, п. 66, ECHR 1999-V). У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачене першим реченням першого пункту статті 1 Протоколу №1 (див. рішення у справі Войтенка, п. 53). Отже, виконання судового рішення це остаточна стадія цивільного судочинства у процесі реалізації захисту цивільних прав, тому невиконання судових рішень, що є остаточними, обовязковими для виконання, є порушенням права на справедливий суд, яке захищено ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Перевіривши та зясувавши всі обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки доводи заявника (стягувача) підтверджені належними та допустимими доказами, а відтак заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 47 ЗУ "Про виконавче провадження" у відповідних редакціях, ст. ст. 183, 260-261, 263, 353, пп. 9 п.1, п. 17.4 Перехідних Положень ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа - задовольнити повністю.

Видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, номер справи 436/2773/12, номер провадження № 2/436/672/12.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак