ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/474/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2018 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г., за участі позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В

24.05.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.06.2006 року. В період шлюбних відносин вони проживали разом з сином відповідачки ОСОБА_4 у будинку по пров. Осінній, 4 в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, спільних дітей не було.

Вказаний житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

24.05.2017 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано в судовому порядку, але дружина зі своїм до цього часу залишаються зареєстрованими в його будинку, хоча фактично вона із своїм сином не проживають з 2015 року, виїхали із його будинку і проживають окремо, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися своїм майном, він не може отримати субсидію по оплаті комунальних послуг, відповідачі відмовляються добровільно виписатись із будинку.

Просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком № 4 по пров. Осінній ( бувший провулок Комсомольський) в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими особами, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що зазначений в позові житловий будинок належить йому на праві власності по спадщині за заповітом ОСОБА_5, прожив в шлюбі із відповідачкою близько 10-ти років, але шлюб був припинений в 2017 році. ОСОБА_4 не проживає в його будинку з 2011 року, так як одружився і мешкає постійно із сімєю по іншій адресі. Відповідачка фактично не проживає в його будинку близько 3-х років, так як виїхала і постійно проживає та працює за кордоном. Просить позов задовольнити.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги ОСОБА_1, пояснивши що відповідачі не проживають в житловому будинку позивача, який йому належить на праві власності більше 6-ти місяців,шлюб між сторонами розірваний, просить позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_6 заперечував проти позовних вимог, пояснивши що колишня дружина позивача ОСОБА_3 проживає та працює з червня 2015 року в Ізраїлі по трудовій візі, позивач давав згоду на її виїзд, влітку вона приїздить до позивача, присилає посилки і вони підтримають дружні стосунки. За подружнє життя сторони збільшили вартість житлового будинку позивача , а тому ОСОБА_3 вважає що має право на проживання будинку та реєстрацію по вказаній адресі. Просить в позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 заперечував проти позову, пояснивши, що ОСОБА_3 є його матір і на цей час знаходиться за кордоном. Він не проживає з червня 2017 року у позивача, так як одружився і мешкає по іншій адресі з дружиною, але добровільно не бажає знятись із реєстрації житлового будинка у позивач, так як останній раніше не розрахувався з ним, а він витратив особисті кошти на покращення житлового будинку. Просить відмовити в позові.

Представник відповідача ОСОБА_6 підтримав пояснення ОСОБА_4 , вважає, що в майбутньому буде судовий спір між сторонами по факту розподілу майна придбаного в період шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також по вартості житлового будинку, а тому до вирішення спору відповідач має бути зареєстрований в будинку позивача.

Суд заслухавши сторони, їх представників, перевіривши докази по справі, вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок № 4 по пров. Осінній в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.08.1990 року (а.с. 6), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.99)

З 17.06.2006 року по 24.05.2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали в зареєстрованому шлюбі , що не заперечувалось представниками сторін.

Згідно з довідкою виконкому Курилівської селищної ради Петриківського району від 27.04.2017 року виданою ОСОБА_1 в житловому будинку № 4 по пров. Осінній ( Комсомольський) в смт Курилівка Петриківського району зареєстровані його дружина ОСОБА_3 та пасинок ОСОБА_4 (а.с. 5).

Як вбачається із копії паспорту ОСОБА_3 зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 із 30 серпня 2005 року і одружена із ОСОБА_1 із 17 червня 2006 року ( а.с.34).

ОСОБА_4 зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 із 17 березня 2010 року що підтверджується копією паспорта ( а.с.35).

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 2015 року в житловому будинку № 4 по пров. Осінній в смт Курилівка Петриківського району підтверджується актом депутата Курилівської селищної ради ОСОБА_7, який був встановлений в результаті опитування сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 27.04.2017 року ( а.с.17).

Позивач ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2, представник позивачки ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_4 в суді не заперечували, що ОСОБА_3І є колишньої дружиною позивача і не проживає в житловому будинку по вищевказаній адресі із 2015 року у звязку із виїздом за кордон Ізраїль по трудовій визі де і знаходиться по теперішній час, що також підтверджується копією закордонного паспорта ( а.с.36-37).

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнається особа такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлених строків.

Доводи представника відповідачки ОСОБА_6 що ОСОБА_3 має намір в майбутньому заявляти до суду вимоги щодо поділ спільного нажитого майна в шлюб із позивачем, а тому вона не бажає добровільно зніматись із реєстрації в будинку ОСОБА_1, суд до уваги не приймає, так як вказані обставини розглядаються в окремому цивільному провадженні, сторони обирають інший спосіб захисту своїх прав та предмет спору і в цьому судовому засіданні будь-які зустрічні вимоги відповідачки не розглядались.

Доводи ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 про те, що позивач повинен сплатити йому грошову компенсацію за придбане майно та обладнання в житловому будинку за час шлюбу з матірю ОСОБА_3 нічим не підтверджуються і тому суд до уваги їх не приймає.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 в суді довів, що він є власником житлового будинку розташованого за адресою Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, провулок Осінній ( провулок Комсомольский), будинок № 4, відповідачка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не проживають по вказаній адресі з 2015 року, відповідачі не являються наймачами та членами сімї позивача, їх реєстрація в будинку порушує права та законні інтереси власника , а тому суд вважає визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням позивача.

Керуючись ст.6 Європейської конвенції з прав людини,ст.ст. 2, 5, 10, 76, 78, 79, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, особами, які втратили право користування житловим будинком по пров. Осінній, 4 в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено на протязі 30 днів до Апеляційного суду Дніпропетровської області з дня проголошення

Суддя: ОСОБА_10