Справа № 513/5/18
Провадження № 2/513/284/18
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

30 січня 2018 року суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

26 грудня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що вона є спадкоємцем за законом першої черги на майно своїх батьків ОСОБА_4, яка померла 21 січня 2006 року, та ОСОБА_5, померлого 05 жовтня 2006 року. На час відкриття спадщини вона та її брат ОСОБА_2 з батьками не проживали та не подавали нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом. Позивачка вважає, що факт відсутності заяв про прийняття спадщини від обох спадкоємців за законом із жовтня 2006 року по квітень 2014 року є безспірним та не підлягає доказуванню.

Відповідач ОСОБА_2 до 29 квітня 2009 року проживав та був зареєстрований у Білгород-Дністровському районі Одеської області. Однією сімєю із батьками станом на 21 січня 2006 року проживав рідний брат позивачки ОСОБА_6, який помер 24 лютого 2006 року.

З 2006 року по 2014 роки позивачка вважала себе такою, що за згодою іншого єдиного спадкоємця - її брата ОСОБА_2 , одночасно із ним, відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України, прийняла спадщину. Вважала, що досягла згоди з відповідачем щодо набуття за законом по 1/2 кожному від усієї спадкової маси, а саме: будинку № 19 по вул. Миру в с.Плахтіївка Саратського району Одеської області та земельної ділянки під будинком; двох земельних ділянок площею по 4,52 га кожна, розташованих на території Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державних актів серії ЯА № 846574 та серії ЯА № 846573; права на майновий пай, які належали ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі свідоцтв 10404-2772 та 10405-2781 відповідно.

Але із 2014 року прийняття позивачкою спадщини як і її право на спадщину за законом почав заперечувати відповідач, який із 2014 року чинить реальні, обєктивні істотні перешкоди в оформленні цього права.

У березні 2014 року позивачці стало відомо, що таємно від неї відповідач розпочав чинити дії, направлені на виникнення права на спадкування лише у нього, подав державному нотаріусу заповіт від 07 лютого 2006 року, складений від імені ОСОБА_5

На думку позивачки, відповідач ОСОБА_2 із 07 лютого 2006 року по теперішній час створив їй обєктивні, непереборні, істотні труднощі на вчинення нотаріальних дій щодо «вступу у спадок за законом», реальні перешкоди в оформленні права на спадщину, в тому числі і через використання ним заповіту, текст якого спадкодавець ОСОБА_5 не підписував.

Посилаючись на ці обставини, позивачка просила визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батьків ОСОБА_4, померлої 21 січня 2006 року, та ОСОБА_5, який помер 05 жовтня 2006 року.

Зміст позовної заяви не відповідав вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків позивачки та відповідача за його наявності або номер і серію паспорта; ідентифікаційний код третьої особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, якщо такі відомості позивачці відомі; не зазначені докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначені докази, що підтверджують обставини, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися; не зазначено щодо наявності у позивачки або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивачки про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. .

У зв'язку з чим, ухвалою Саратського районнного суду від 10 січня 2018 року позивачці було надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Згідно з пунктом 6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

11 січня 2018 року копія зазначеної ухвали суду була надіслана позивачці поштою за адресою, яку вона зазначила у позовній заяві: 65082, м. Одеса, вул. Софіївська, 21. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копія ухвали вручена 15 січня 2018 року.

Окрім того, копія ухвали була надіслана позивачці на електронну адресу neonila-80 @ukr.net, яку позивачка також зазначила у позовній заяві. Згідно довідки про доставку електронного листа, документ в електронному вигляді "ухвала" від 10.01.2018 року доставлено до електронної скриньки 16.01.2018 року об 11:39:50

За положеннями частин 1, 2 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Заява позивачки, в якій вона просить з моменту реєстрації її заяви в автоматизованій системі документообігу Саратського районного суду Одеської області, забезпечити листування усією кореспонденцією у даній справі за адресою її місця реєстрації та постійного проживання: 65031, м.Одеса. АДРЕСА_1, надійшла до Саратського районного суду електронною поштою 22 січня 2018 року, та поштою 25 січня 2018 року, тобто після отримання позивачкою копії ухвали Саратського районного суду Одеської області від 10 січня 2018 року.

Оскільки у встановлений строк відповідно до ухвали суду позивачка не виконала вимоги ст. 175 ЦПК України та недоліки позовної заяви не усунула, тому згідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позовну заяву належить вважати неподаною та повернути позивачці.

Розяснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст. 131, ст.185, 258, 259, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - вважати неподаною та повернути позивачці.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька