АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Доповідач - Іванченко М.М.
№22-ц/796/439/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Субчак Ю.Р.

за участю:

представника позивача:Полєтаєва А.А.

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого 30 березня 2015 року під головуванням судді Гуменюка А.І.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3, в якому вказував, що в результаті порушення ОСОБА_3 правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, про що уповноваженими представниками позивача було складено акт № 113565, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту з порушенням правил користування електроенергією у розмірі 4 308 грн 90 к., яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати пов'язані із розглядом справи.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року позовну заяву ПАТ «Київенерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Київенерго» кошти у розмірі 4 538 грн 30 к.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 14 грн 20 к.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково у сумі 2154 грн 45 к.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з'ясуванні обставин справи. Та при цьому зазначає, що суд першої інстанцій безпідставно прийняв до уваги протокол №21 від 20 грудня 2012 року, оскільки він не містить відомості передбачені п.53 Правил користування електричною енергією для населення. Також вказує, що розмір заборгованості відповідача не відповідає правилам та методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Представник відповідача у суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу та просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про часткову відмову у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що ПАТ «Київенерго» не виконало рішення Національної комісії, що здійснює державні врегулювання у сфері енергетики від 27 листопада 2013 року, в якому вказано, що відшкодування за не обраховану електроенергію може бути тільки за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення.

Представник позивача в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін. Також, зазначив, відшкодування за не обраховану електроенергію здійснювалось згідно методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією за останні 12 місяців, що передували дню виявлення порушення

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VIIIвід 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, вказана обставина не заперечується сторонами, а тому в силу положень ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії довіреності виданої ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є співвласниками житлового будинку 17 по вул. Нагірній в м. Києві, уповноважили ОСОБА_2 бути їх представником в усіх організаціях, установах, підприємствах, незалежно від форм їх власності та підпорядкування з питання експлуатації належного ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житлового будинку №17 по вул. Нагірній в м. Києві (а.с. 26).

Згідно п.53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ України від 26 липня 1999 року №1357, у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, виявлені представниками електропостачальника порушення фіксуються в акті, а саме: на місці виявлення порушення за встановленою формою оформляється (складається) акт порушень. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Відповідно до акту про порушення № 113565 складеного 16 вересня 2011 року, споживач при користуванні квартирою АДРЕСА_1 порушив правила користування електричною енергією для населення, а саме здійснила самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до власної мережі поза засобами обліку електричної енергії: монтаж відгалуження від ввідного дроту. Крім того, представниками енергопостальника виявлено відсутність пломб електропередавальної організації на приладах, призначених для опломбування до облікових автоматів, (а.с. 19).

На засіданні комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією для населення та умов договорів про користування електричною енергією і на рахувань за ними визнано, що акт про порушення № 113565 від 16 вересня 2011 року складено правомірно, також комісія вирішила розрахунок заборгованості провести відповідно до пункту 3.1. (Формула 2.7.) методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією за 12 календарних місяців, а саме з 16 вересня 2010 року до 16 вересня 2011 року, про, що складено протоколом № 21 від 20 грудня 2012 року (а.с. 28).

27 грудня 2012 року на ім'я представника ОСОБА_2 направлено попередження за актом про порушення № 81 від 27 грудня 2012 року де зазначено вартість не облікованої електричної енергії у розмірі 4308 грн 90 к. та запропоновано сплатити вказану суму на користь позивача (а.с. 30).

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідач не заперечує, що нею порушено правила користування електричною енергією для населення.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним з способів захисту прав особи є відшкодування збитків.

Згідно з п.п.9 п.8 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 для населення енергопостачальник має право на відшкодування збитків, завданих споживачем при користуванні електроенергією.

Згідно з п.53 Правил, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, пп. 5 п. 3.1, п. 3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованих внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року №562 (в редакції яка була чинною на час виявлення факту порушення правил користування електричною енергією та складення акту від 12 лютого 2015 року), у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 3.1 Методики, добовий обсяг споживання електричної енергії W доб.с.п. (кВт·год) визначається за формулою (2.7) Методики.

Величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб.с.п.н., кВт·год) визначається за формулою Wдоб.с.п.н. = Pс.п. · tвик.с.п. · Kв, (2.10), де Pс.п. (кВт) визначається за формулою (2.8) або (2.9) Методики, але виходячи з найменшої з величин:

- номінального струму спрацювання ввідного комутаційного апарата, установленого у споживача (у разі наявності такого та за умови збереження пломб, якими він опломбований), А;

- номінального первинного струму трансформатора (трансформаторів) струму (якщо він (вони) задіяний (задіяні) у схемі обліку), А;

- максимального струму лічильника, при якому нормується його похибка (якщо трансформатор (трансформатори) струму в схемі обліку не задіяний (не задіяні)), А;

- t вик.с.п. (день) та K в визначаються відповідно до пунктів 2.5 та 2.6 Методики.

Для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії за Дпербереться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.

Отже, перевіривши розрахунок заборгованості, колегія суддів вважає, що позивачем розрахунок заборгованості за не обліковану електроенергію, виконано вірно і підстави для його коригування відсутні.

При цьому колегія суддів враховує, що власного розрахунку суми як і доводів щодо неправильності розрахунку, який виконаний позивачем ОСОБА_3 не надала, а зазначені нею доводи та обставини не можуть бути визнані підставою для зменшення нарахованої суми або звільнення від її сплати.

Крім того, посилання ОСОБА_3 на лист ККРЕ від 27 листопада 2013 року №2982/26/27-13 (а.с.72-75), колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на те, що даний лист не є нормативно-правовим актом, а має рекомендаційний характер.

Посилання апеляційної скарги на те, що протокол №21 від 20 грудня 2012 року, не містить відомості передбачені п.53 Правил користування електричною енергією для населення є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що через порушення правил користування електричною енергією для населення у відповідача виникла заборгованість, яка підлягає стягненню зі ОСОБА_3

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дав їм належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства, наданим доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого 30 березня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 22 січня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: