Постанова

Іменем України

17 жовтня 2018 року

м. Київ

справа № 509/3592/16-ц

провадження № 61-31257св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивачі: заступник військового прокурора Південного регіону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси,

відповідач - ОСОБА_4,

третя особа - Концерн «Військторгсервіс», Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника військового прокурора Південного регіону на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 лютого 2017 року у складі судді Кочко В. К. та рішення Апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 рокуу складі колегії суддів: Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С.,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2016 року заступник військового прокурора Одеського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі - КЕВ м. Одеси) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи: концерн «Військторгсервіс», Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та зобов'язання повернути земельну ділянку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі державного акта на право постійного користування квартирно-експлуатаційній частині Одеського району, правонаступником якої на даний час є КЕВ м. Одеси, у 1986 році виконавчим комітетом Овідіопольської районної ради народних депутатів Одеської області була надана у постійне та безоплатне користування земельна ділянка загальною площею 586,5 га, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 296,8 га, розташована на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

На частині вказаної земельної ділянки, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Набережна, 6, розташовані будівлі та споруди бази відпочинку, закріпленої за Державним підприємством Міністерства оборони України «Оздоровчий комплекс «Ювілейний» (далі - ДП МОУ «ОК «Ювілейний»), яке у подальшому відповідно до наказу Міністра оборони України від 25 липня 2006 року № 454 було реорганізовано шляхом його приєднання до Державного підприємства Міністерства оборони України «Управління торгівлі Південного оперативного командування», правонаступником якого є Концерн «Військторгсервіс» в особі філії «Одеське управління військової торгівлі». Згідно з розпорядженням Овідіопольської районної державної адміністрації від 11 липня 2003 року № 459 за Державним підприємством Міністерства оборони України визнано право власності на будівлі та споруди «Оздоровчого комплексу «Ювілейний» та на підставі вказаного розпорядження 14 липня 2003 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно «Оздоровчого комплексу «Ювілейний» (37 будівель та споруд). 20 березня 2008 року Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області прийнято рішення № 1121-У «Про надання дозволу на підготовку технічної документації по складанню державних актів на право власності безкоштовно гр. України (згідно додатку) на земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с. Молодіжне, Овідіопольський район, Одеської області» (далі - рішення №1121 -V).

Рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 09 вересня 2008 року № 1266-У було затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що передаються громадянам України для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1); передано земельні ділянки (загальною площею 1,53 га) безкоштовно у власність громадян України для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у с. Молодіжне та видано державні акти на право власності на землю.

Рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 09 вересня 2008 року №1266-У спірна земельна ділянка площею 0,085 га виведена з державної власності та передана до приватної власності, змінено її цільове призначення із земель оборони на землі житлової та громадської забудови.

На підставі вищевказаного рішення Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4, видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,085 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що вилучення Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області спірної земельної ділянки із земель оборони відбулось з порушенням норм законодавства України і вказана земельна ділянка незаконно передана у власність ОСОБА_4, прокурор просив скасувати державний акт на право власності на спірну земельну ділянку та зобов'язати ОСОБА_4 повернути зазначену земельну ділянку Міністерству оборони України.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 27 лютого 2017 рокуу задоволені позовних вимог заступника військового прокурора Одеського гарнізону відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що прокурор, звертаючись до суду з цим позовом за захистом порушеного права пропустив строк позовної давності.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 27 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав.

Рішення апеляційного суду мотивоване тим, що до участі у справі не було залучено належного співвідповідача - виконавчий комітет Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської, а суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості залучати учасників процесу.

20 червня 2017 року заступник військового прокурора Південного регіону України подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив ухвалені у справі судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що висновки апеляційного суду щодо залучення до участі у справі виконавчого комітету Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області є помилковими, адже виконавчий комітет жодних рішень щодо спірної земельної ділянки не приймав, у власність відповідача землі оборони не передавав.

Крім того, заявник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог через пропуск прокурором позовної давності, оскільки про застосування такого строку заявлено третьою особою - Молодіжненською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, а не відповідачем у справі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 липня 2017 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

У серпні 2017 року Молодіжненська сільська рада Овідіопольського району Одеської області надіслало засобом поштового зв'язку заперечення (відзив) на касаційну скаргу прокурора, у якому просить касаційну скаргу відхилити, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

25 травня 2018 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Частинами першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» та частиною другою статті 45 ЦПК України 2004 року передбачено право прокурора з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертатися до суду з позовною заявою, брати участь у розгляді справ за його позовом тощо.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (абзац 2 частини другої статті 45 ЦПК України 2004 року).

Процесуальні права прокурора як особи, якій надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, визначені у статті 46 ЦПК України 2004 року.

Згідно із частиною першою статті 46 ЦПК України 2004 року органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Судами встановлено, що рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 09 вересня 2008 року № 1266-У було затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, що передаються громадянам України для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у АДРЕСА_1); передано земельні ділянки (загальною площею 1,53 га) безкоштовно у власність громадян України для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд (присадибні ділянки) у с. Молодіжне та видано державні акти на право власності на землю.

Рішенням Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 09 вересня 2008 року №1266-У спірна земельна ділянка площею 0,085 га виведена з державної власності та передана до приватної власності, змінено її цільове призначення із земель оборони на землі житлової та громадської забудови.

На підставі вищевказаного рішення Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4, видано державний акт серії НОМЕР_1 на право власності на земельну ділянку площею 0,085 га, розташовану по АДРЕСА_1.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, належним чином не встановив в повному обсязі фактичних обставин справи, що мають суттєве значення для її вирішення, не надав належної оцінки наданим сторонами доказам у їх сукупності та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у рішенні, з порушенням норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що до участі у справі не було залучено як відповідача - виконавчий комітет Молодіжненської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, оскільки предметом позову є захист майнових прав шляхом оскарження дій та рішень виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради, залишивши поза увагою, що рішення органу місцевого самоврядування, яке стало підставою для видачі відповідачеві оспорюваного державного акта видано Молодіжненською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, а не виконавчим комітетом, а селищна рада залучена до участі у справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції, дійшовши такого висновку, взагалі не встановив фактичних обставин справи, помилково скасував рішення суду першої інстанції з процесуальних підстав за відсутності таких та не виконав вимог, передбачених статтями 303, 307 ЦПК України 2004 року.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлювались, судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам статті 213 ЦПК України 2004 року, 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, щов силу статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, який повинен урахувати викладене й залежно від установленого вирішити спір.

Частиною третьою статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника військового прокурора Південного регіону задовольнити частково.

Рішення Апеляційного суду Одеської області від 31 травня 2017 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук
Судді:В. О. Кузнєцов
А. С. Олійник
О. В. Ступак
Г. І. Усик