Справа № 357/699/18
У Х В А Л А

24 січня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

23.01.2018 року до суду надійшла зазначена заява, в якій заявник просила: «Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на № 2 по вул.. Підвальній, 31 в м. Білій Церкві, яка є предметом спору, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.».

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

22.01.2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до: 1) Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради; 2) Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Служби приватизації державного житлового фонду; 3) ОСОБА_3; 4) ОСОБА_4 про визнання рішення незаконним, свідоцтва про право власності недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

Провадження у вказаній справі на даний час не відкрито.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив, що вони не містять доказів, які б свідчили про обґрунтованість побоювань заявника щодо ускладнення та неможливості виконання рішення суду в частині поновлення порушених майнових прав позивача.

Крім цього, суду не надано доказів на підтвердження того, що квартира, на яку заявник повністю просить накласти арешт, належить відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Таким чином, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена учасниками справи до Апеляційного суду Київської області, у порядку встановленому законом, протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя ОСОБА_5